ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3727/20
за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Транспорт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА М"

про стягнення 158 598,16 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 158 598,16 грн., з яких 155 592,00 грн. - основний борг, 1 898,23 грн. - інфляційних втрат, 1 107,93 грн. - 3% річних, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем договору в частині оплати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, буз виклику (повідомлення) учасників справи за наявними у справі документами. Цією ж ухвалою зобов`язано Відповідача надати відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогами ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідача свідчить телефонограма суду, одержана 07.08.2020р. директором підприємства - Гуртовим Г.В., долучена до матеріалів справи.

Всупереч вимог суду, викладених в ухвалі від 20.07.2020 Відповідач відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 сторонами укладено Договір поставки №3420-250/20 (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язався передати у встановлений строк у власність Покупця (Відповідача) брухт та відходи чорних та кольорових металів (далі по тексту - Товар), а покупець зобов`язаний прийняти і оплатити товар в терміни і на умовах, обумовлених в цьому договорі.

Найменування, вид, одиниця, кількість і ціна за одиницю товару вказується в Специфікаціях, які додаються і є невід`ємними частинами цього договору. За угодою сторін, в Специфікаціях можуть бути вказані додаткові відомості про товар, а також інші умови виникнення і виконання зобов`язання за Договором (п. 1.2 Договору).

Доставка товару на умовах, викладених в Специфікаціях. Датою поставки товару (датою переходу права власності на товар від Постачальника до Покупця) вважається дата Акту приймання. Усі ризики переходять від Постачальника до Покупця виключно з дати Акту приймання у місці приймання (п. 2.1, 2.2 Договору).

Покупець оплачує поставлений Товар в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання документів, відповідно до п. 2.2 Договору та на підставі Акту приймання. Кількість товару до оплати визначається по вазі нетто з відрахуванням відсотка засміченості, вказаного а Акті приймання. Товар вважається сплаченим з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Ціна сплаченого Товару зміні не підлягає. (п. 6.1, 6.2 Договору).

На виконання умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 265 592,00 грн., що підтверджується актами приймання металів чорних (вторинних) № ПН-0000028 від 23.03.2020, № ПН-0000034 від 23.03.2020 та № ПН - 0000035 від 30.03.2020, підписаними директором підприємства Відповідача, також відповідними видатковими накладними і товарно-транспортними накладними від 23.03.2020 та 30.03.2020.

Відповідно до пункту 6.1 Договору строк оплати настав: за актом № ПН-0000028 від 23.03.2020 - 06.04.2020; за актом № ПН-0000034 від 23.03.2020 - 06.04.2020; за актом № ПН - 0000035 від 30.03.2020 - 13.04.2020.

За поставлений товар Відповідач розрахувався частково, сплативши 110 000,00 грн. у період з 25.03.2020 по 03.04.2020.

29.05.2020 на адресу Відповідача Позивач надіслав листа від 26.05.2020 за вих. №490, у якому запропонував провести оплату заборгованості, а також попередив, що у разі відмови або ігнорування дане питання буде вирішуватися в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Позивач направляв Відповідачеві претензію №2 від 18.06.2020, у якій вимагав негайно перерахувати на користь Позивача грошові кошти в сумі 155 592,00 грн.

За даними Позивача, на наведені вище лист та претензію Відповідач відповіді не надав вимоги Позивача не виконав.

За розрахунками Позивача, за Відповідачем обліковується борг за Договором у розмірі 155 592,00 грн.

На прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 1 898,23 грн. - інфляційних втрат та 1 107,93 грн. - 3% річних.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт виконання договору поставки, період виникнення (існування) зобов`язань, строки оплати та обґрунтованість нарахування основного боргу і штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду відзив на позов, доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Позивача не спростував.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих Позивачем (договору, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів приймання металів чорних (вторинних), акту звірки, претензії Позивача № 2 від 18.06.2020, листа Позивача № 490 від 26.05.2020) суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи суму основного боргу в розмірі 155 592,00 грн.

Судом встановлено, що розрахунки 3% річних проведено неправильно, за перерахунком суду 3 % річних з простроченої суми становить 1 079,38 грн.

Нарахування індексу інфляції, Позивачем проведено всупереч Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.13р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", тому, за перерахунком суду, індекс інфляції становить 778,89 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, до стягнення з Відповідача належать: 155 592,00 грн. - основного боргу, 778,89 грн. - індексу інфляції, 1 079,38 грн. - 3% річних.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Транспорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА М" - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМА М", 51931, м. Кам`янське, вул. Сачка, б. 17, кв. 48 (код 42880952) на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Транспорт", 51931, м. Кам`янське, вул. Москворецька, б. 19 (код 42983447) 155 592,00 грн. - основного боргу, 778,89 грн. - інфляційних втрат, 1 079,38 грн. - 3% річних, 2 361,75 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений статтею 256 ГПК України з урахуванням частини четвертої розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 21.09.2020

Суддя С.Г. Юзіков