ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.09.2020 Справа № 920/606/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А., за участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу № 920/606/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Кобця Вячеслава Ігоровича ( АДРЕСА_1 ),

до відповідача Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Сумської обласної державної адміністрації (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000),

про стягнення 81995,49 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Голуб А.В.;

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 81995,49 грн., в тому числі 73 525 грн 00 коп. заборгованості за надані послуги відповідно до укладеного між сторонами договору про закупівлю послуг з проведення енергетичного аудиту будівель № 4 від 22.03.2019, 6246 грн 61 коп. пені, 1323 грн 45 коп. інфляційних втрат, 900 грн. 43 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 16.06.2020 відкрито провадження у справі № 920/606/20; справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву (з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України); клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 6 ст. 252 ГПК України); позивачу наданий семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив. Встановлені судом в ухвалі строки продовжені на строк дії карантину відповідно до ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Статтею 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

30.07.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. №6595 від 30.07.2020), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що з метою оплати наданих позивачем послуг за договором від 22.03.2019 № 4 на підставі підписаного сторонами акту наданих послуг від 18.12.2019 №84 відповідачем у встановленому законодавством України порядку 18.12.2019 зареєстровано та взято на облік в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Сумській області фінансове зобов`язання в загальній сумі 73525,00 гривень та направлено Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, як місцевому фінансовому органу, лист від 20.12.2019 №0524/1562 про фінансування КПКВК 1217640 "Заходи з енергозбереження" у загальній сумі 330840,00 гривень. Проте, на кінець 2019 року фінансовим органом Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації не було профінансовано кредиторську заборгованість за загальним фондом обласного бюджету Сумської області з оплати послуг по проведенню енергетичного аудиту обласних закладів у загальній сумі 330840,00 гривень, у зв`язку із обмеженим фінансовим ресурсом обласного бюджету Сумської області. Безпосереднє перерахування бюджетних коштів на оплату наданих позивачем послуг за договором від 22.03.2019 №4 з казначейського рахунку відповідача на розрахунковий рахунок позивача належить виключно до повноважень Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області. Ненадходження коштів на розрахунковий рахунок позивача за надані ним послуги за договором сталося саме у зв`язку із затримкою фінансування з обласного бюджету Сумської області, а не з вини відповідача. Згідно з пунктом 3.4. договору від 22.03.2019 №4 замовник (відповідач) не несе відповідальності за порушення терміну оплати наданих послуг у випадку затримки фінансування бюджету або затримки в оплаті Державною казначейською службою та в інших випадках, коли порушення терміну оплати наданих послуг за договором сталося не з вини замовника (відповідача). На виконання частини першої статті 614 Цивільного кодексу України, частини другої статті 193 Господарського кодексу України, пункту 7.2 договору від 22.03.2019 №4 відповідачем постійно вживалися всі залежні від нього заходи для вирішення питання оплати наданих позивачем послуг за договором від 22.03.2019 № 4, що також свідчить про невинуватість відповідача. Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації було профінансовано з обласного бюджету Сумської області по КПКВК 1217640 «Заходи з енергозбереження» видатки в загальній сумі 330840,00 гривень у повному обсязі, а Головним управлінням Державної казначейської служби України у Сумській області здійснено перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача в рахунок оплати наданих послуг за договором від 22.03.2019 №4 у сумі 73525,00 гривень у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 13.07.2020 № 3. Відповідач повністю заперечує проти заявлених позивачем вимог щодо покладання на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, зазначаючи про їх неспівмірність із складністю малозначної справи призначеної до розгляду судом в порядку спрощеного позовного провадження, обсягом виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом на надання послуг пов`язаних з аналізом ситуації, складанням позовної заяви (обставини справи є простими та зрозумілими, справа є стандартною, позовна заява є шаблонною і не потребує значних зусиль в її підготовці) та беручи до уваги принципи розумності та реальності відповідних витрат.

30.07.2020 відповідач подав клопотання (вх. №6594 від 30.07.2020), в якому просить суд проводити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

10.08.2020 позивач подав заяву про відшкодування витрат на правову допомогу (вх. №6795 від 10.08.2020), в якій просить суд стягнути з відповідача 6200 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

13.08.2020 позивач подав клопотання (вх. №6995 від 13.08.2020) про долучення до матеріалів справи доказів, зокрема копії листа № 081 від 06.05.2020 на підтвердження понесення витрат на правову допомогу.

У період з 31.07.2020 по 14.08.2020 суддя Жерьобкіна Є.А. перебувала у відпустці (наказ № 06-28/57 від 17.07.2020).

Станом на 17.08.2020 судом встановлено, що до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем не додано доказів направлення приєднаних до відповідної заяви доказів відповідачу. Також до клопотання (вх. №6995 від 13.08.2020) позивачем не додано доказів направлення копії листа № 081 від 06.05.2020 відповідачу.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 17.08.2020 відкладено та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 14.09.2020, 10:00; встановлений позивачу семиденний строк з дня отримання ухвали суду для подання відповіді на відзив відповідно до ст. 166 ГПК України, а також доказів надсилання відповідачу письмових доказів, що додані до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу (вх. №6795 від 10.08.2020) та клопотання про долучення доказів (вх. №6995 від 13.08.2020); встановлений відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення відповідно до ст. 167 ГПК України.

03.09.2020 позивач подав клопотання (вх. №7745 від 03.09.2020) про розгляд справи без участі представника позивача.

03.09.2020 позивач подав відповідь на відзив (вх. №7744 від 03.09.2020), в якій зазначає, що відповідачем не подано доказів направлення листа від 20.12.2020 Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, як місцевому фінансовому органу; договором не передбачено звільнення відповідача від сплати 3% річних та інфляційних втрат. Позивач просить суд задовольнити позов в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. До відповіді на відзив позивачем додано докази надсилання відповідачу відповіді на відзив, письмових доказів, що додані до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу та клопотання про долучення доказів.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

22 березня 2019 року між сторонами було укладено договір № 4 про закупівлю послуг з проведення енергетичного аудиту будівель ДК 021:2015-71310000-4 Консультаційні послуги у галузях інженерії та будівництва (енергетичний аудит будівель) за умовами якого позивач зобов`язується за Технічним завданням Замовника якісно та у повному обсязі надати послуги за визначеним предметом закупівлі по лоту 4 КЗ СОР «Глухівське медичне училище», КЛПЗ «Шосткинський міжрайонний протитуберкульозний диспансер», КЗ СОР «Третя обласна спеціалізована психіатрична лікарня»: послуги з проведення енергетичного аудиту будівель ДК 021:2015 - 71310000-4 Консультаційні послуги у галузях інженерії та будівництва (енергетичний аудит будівель) (далі - послуги), а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити послуги на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.5. договору, строк (термін) надання послуг: по 31.12.2019 року включно.

Ціна договору становить 73525 гривень 00 коп. без ПДВ (п. 3.1. договору).

Згідно із п. 3.3. договору, відповідач здійснює оплату послуг за договором на підставі підписаного сторонами акту наданих послуг шляхом перерахування коштів у безготівковій формі на розрахунковий рахунок позивача протягом 10 (десяти) банківських днів, що обраховуються з дня, наступного за днем отримання замовником рахунку на оплату послуг.

Замовник не несе відповідальності за порушення терміну оплати наданих послуг у випадку затримки фінансування бюджету або затримки в оплаті Державною казначейською службою та в інших випадках, коли порушення терміну оплати наданих послуг за договором сталося не з вини замовника (п. 3.4. договору).

Матеріалами справи, зокрема актом надання послуг №84 від 18.12.2019 підтверджується факт виконання позивачем та прийняття відповідачем послуг за договором на загальну суму 73 525 грн.

18.12.2019 позивачем виставлений відповідачу рахунок на оплату послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив договірні зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 73 525 грн. 00 коп.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що факт виконання позивачем та прийняття відповідачем послуг за договором на загальну суму 73525 грн. 00 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач сплатив основний борг в сумі 73525 грн. 00 коп. 14.07.2020, після відкриття судом провадження у справі №920/606/20, що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 13.07.2020 (а.с. 86).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт сплати відповідачем основного боргу, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі №920/606/19 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 73525 грн. 00 коп. основного боргу за надані послуги відповідно до укладеного між сторонами договору про закупівлю послуг з проведення енергетичного аудиту будівель № 4 від 22.03.2019 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено факт несвоєчасної оплати відповідачем послуг.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.3. договору, у разі порушення строків оплати за договором, що сталося з вини замовника, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення включаючи день оплати.

Згідно з поданим розрахунком, позивачем відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 6246 грн 61 коп. за період з 04.01.2020 по 01.06.2020 з урахуванням строків розрахунків, визначених договором, виходячи з суми боргу в розмірі 73525 грн 00 коп.

Згідно із ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За умовами п. 3.4. договору, замовник не несе відповідальності за порушення терміну оплати наданих послуг у випадку затримки фінансування бюджету або затримки в оплаті Державною казначейською службою та в інших випадках, коли порушення терміну оплати наданих послуг за договором сталося не з вини замовника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 18.12.2019, у день підписання сторонами акту надання послуг та виставлення позивачем рахунку на оплату, зареєстровано та взято на облік в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Сумській області фінансове зобов`язання в загальній сумі 73525, 00 грн. (відмітка про реєстрацію на акті наданих послуг № 84 від 18.12.2020, а.с. 79) та направлено Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації як місцевому фінансовому органу лист від 20.12.2019 № 0524/1562 про фінансування КПКВК 1217640 за послуги з проведення енергетичного аудиту в загальній сумі 330840 грн 00 коп. (в тому числі за договором № 4 від 22.03.2019). Повторно відповідач звертався до Департаменту фінансів листом від 31.01.2020 № 05-24/128 про погашення заборгованості за 2019 рік, листом від 16.04.2020 № 05-24/435 з пропозиціями щодо розподілу (зменшення видатків) по Регіональній програмі відшкодування частини відсотків за кредитами, отриманими об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та фізичними особами на впровадження енергозберігаючих заходів у житлових будинках на 2016-2020 роки на суму 330 840 грн. для погашення кредиторської заборгованості за 2019 рік по КПК 1217640 «Заходи з енергозбереження».

В матеріалах справи відсутні докази надсилання листів від 20.12.2019 № 0524/1562, від 16.04.2020 № 05-24/435 на адресу Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації (фіскальні поштові чеки, описи вкладення тощо). Разом з цим, отримання листів від відповідача Департамент фінансів підтверджує у листі від 14.07.2020 про кредиторську заборгованість. У листі від 14.07.2020 також зазначено, що пропозиція відповідача, викладена у листі від 16.04.2020 № 05-24/435, була включена до проекту рішення обласної ради «Про внесення змін до рішення Сумської обласної ради від 24.01.2020 «Про обласний бюджет Сумської області на 2020 рік», який підтриманий депутатським корпусом Сумської обласної ради на сесії 26.06.2020; видатки в сумі 330 840 грн профінансовані у повному обсязі 10.07.2020 відповідно до наданого листа головного розпорядника коштів обласного бюджету.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у несвоєчасній оплаті наданих позивачем послуг, вчинення залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, у зв`язку з чим, з урахуванням умов п. 3.4. договору, приписів ст. 614 ЦК України, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 6246 грн. 61 коп. за прострочення оплати послуг.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов`язання згідно з поданим розрахунком відповідачеві нараховані 3 % річних в сумі 900 грн. 43 коп. за період з 04.01.2020 по 01.06.2020, а також інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 1323 грн 45 коп. за період з січня по квітень 2020 року, виходячи з суми боргу в розмірі 73525 грн 00 коп.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові, ці суми нараховуються незалежно від вини боржника.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у листі від 01.07.2014 «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві», підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, повинно враховуватися, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті "Урядовий кур`єр". При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 викладена правова позиція, згідно з якою статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Судом встановлено, що позивачем у розрахунку інфляційних втрат взято не сукупний індекс інфляції за період, а індекс інфляції за кожний місяць окремо, при цьому не враховано дефляції у лютому 2020 року (0.997). Також для розрахунку 3% річних у вихідних даних позивачем взято 365 днів у році, при цьому у 2020 році 366 днів, період нарахування 3% річних з 04.01.2020 по 01.06.2020 становить 150 днів. 3% річних за період з 04.01.2020 по 01.06.2020, виходячи з суми боргу в розмірі 73525 грн. 00 коп., складають 904 грн.

З урахуванням викладеного, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку, враховуючи встановлений судом факт несвоєчасної оплати відповідачем послуг, а також те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є санкціями і нараховуються незалежно від вини боржника, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 900 грн. 43 коп. (в межах суми заявленої до стягнення) та інфляційних втрат в сумі 1105 грн 95 коп. (сукупний індекс інфляції за період з січня по квітень 2020 року складає 1.015). Розрахунки здійснено судом за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.5.3 Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА: ЗАКОН", 2020 та долучено до матеріалів справи.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 217 грн 50 коп. інфляційного збільшення суми боргу, суд відмовляє за необґрунтованістю розрахунку.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.ч. 1, 4, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За подання позовної заяви позивачем згідно з платіжним дорученням № 43 від 28.05.2020 сплачений судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд, при визначенні суми відшкодування адвокатських витрат має виходити з критерію реальності понесення витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 920/606/20 в сумі 6200 грн. 00 коп. підтверджується договором про надання правової допомоги № 05-05/20 від 05.05.2020, укладеним між позивачем та адвокатським об`єднанням «Баррістерс коммершиал», рахунком-фактурою № 05/05 від 05.05.2020 з урахуванням листа №081 від 06.05.2020 щодо описки у призначенні платежу, платіжним дорученням №38 від 07.05.2020 на суму 26974 грн. 90 коп., актом приймання-передачі наданих послуг від 05.08.2020 на суму 6200 грн. 00 коп., ордером серії КС №702595 від 01.06.2020 (а.с.38, 95-106, 111).

Разом з цим, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо не співмірності таких витрат, враховуючи ціну позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи з критерію розумності розміру, - зменшує заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 3100 грн 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 51 грн 43 коп. Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, покладаються на відповідача в сумі 3100 грн. 00 коп. Суд при цьому враховує, що спір виник внаслідок порушення відповідачем строків оплати послуг, а основна заборгованість погашена після звернення позивача з позовом до суду.

Суд роз`яснює, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 1884 грн. 86 коп., з урахуванням закриття судом провадження у справі в частині основного боргу в розмірі 73525 грн. 00 коп. у зв`язку з відсутністю предмету спору, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", повертається судом за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Сумської обласної державної адміністрації (40000, м. Суми, майдан Незалежності, будинок, 2, ) на користь Фізичної особи - підприємця Кобця Вячеслава Ігоровича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 1105 грн 95 коп. інфляційних втрат, 900 грн. 43 коп. 3% річних, 51 грн 43 коп. витрат по сплаті судового збору, 3100 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Провадження у справі № 920/606/20 в частині стягнення основного боргу в сумі 73 525 грн. 00 коп. закрити.

4. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням пп. 17.5. п. 17 Розділу XI (Перехідні положення) Кодексу.

Повне рішення складено та підписано суддею 18.09.2020.

Суддя Є.А. Жерьобкіна