ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/819/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/819/20 за позовом Фізичної особи - підприємця Понуровського Юрія Олексійовича до Головного управління ДПС у Черкаській області та до ОСОБА_1 про стягнення 49278,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Понуровський Юрій Олексійович звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області 49278,24 грн. матеріальної шкоди завданої протиправними діями посадової особи - начальником державної податкової інспекції у м. Черкасах управління у м. Черкасах ГУ ДПС Павловською Інною Ігорівною.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що посадова особа (заступник начальника управління обслуговування платників ДПІ у м. Черкасах Павловська Інна Ігорівна), шляхом зупинення реєстрації електронних документів у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), протиправно позбавила позивача можливості займатися господарською діяльністю, тобто Договір було призупинено 03.01.2017 (час 18:11:08); знято з електронних носіїв 09.02.2017.

Після звернення позивача до Черкаського окружного адміністративного суду постановою від 09.02.2017 у справі № 823/139/17 визнано протиправними дії службових осіб ДПІ у м.Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області щодо зупинення реєстрації електронних документів фізичної особи-підприємця Понуровського Юрія Олексійовича; зобов`язано ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних - податкові накладні виписані ФОП Понуровським Ю.О.: № 12 від 21.12.2016, № 13 від 29.12.2016, № 14 від 29.12.2016 та визнати такими, що подані датою (операційним днем) та часом фактичного отримання податковим органом засобами електронного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 03.01.2017; зобов`язано ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області поновити для фізичної особи-підприємця Понуровського Юрія Олексійовича визанння податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС як оригіналу. Це судове рішення набрало законної сили 24.04.2017, але відповідач почав виконувати рішення суду тільки з 20.06.2017, податкові накладні виписані ФОП Понуровським Ю.О.: № 13 від 29.12.2016 зареєстровано у ЄРПН 20.06.2017, № 14 від 29.12.2016 зареєстровано у ЄРПН 21.06.2017, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних №166717. Позивач вказує, що в період з січня 2017 по червень 2017 через протиправні дії відповідача-2 він не мав можливості подавати для реєстрації електронні документи, зокрема податкові накладні у ЄРПН.

За порушення позивачем графіку поставки товару із січня 2017 року по червень 2017 року, розмір якого становив 528 тонн на загальну суму 4901598 грн. 24 коп., рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.11.2017 (яке набрало законної сили 05.12.2017) у справі № 925/1308/17 за позовом ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» до ФОП Понуровського Ю.О. позов був задоволений частково та стягнуто з ФОП Понуровського Ю.О. на

користь ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» 200 000,00 грн. пені та

3992,00 грн. судового збору.

Позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про стягнення коштів на відшкодування шкоди.

Позивач посилається на рішення Господарського суду Черкаської області у справі №925/1196/18 від 12.02.2019, яке набрало законної сили 26.06.2019, яким було встановлено, що:

- позивач перерахував на користь ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» 200 000,00 грн пені та 3992,00 грн судового збору;

- задовольняючи адміністративний позов ФОП Понуровського Ю.О. до суб`єкта владних повноважень про визнання протиправними дій службових осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, суд встановив протиправність дій та вину заподіювана шкоди (яка презюмується);

- внаслідок протиправних дій службових осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області позивач поніс витрати у вигляді збитків, пов`язані із відновленням свого порушеного права, на суму 203992,00 грн.;

- довів негативні наслідки у вигляді завданої шкоди у зазначеному розмірі, а також причинний зв`язок між протиправними діями та наслідками у вигляді завданих збитків.

Вказаним рішенням позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 203 992,00 грн. збитків та 50000,00 грн. відшкодування моральної шкоди.

Неодержаний прибуток (втрачену вигоду) позивач мотивує тим, що Додатками 1, до договору поставки №17/10 від 17.10.2016, укладеного між ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» і ФОП Понуровським Ю.О. та до договору поставки №7-12/12/16 від 12.12.2016, укладений між ФОП Понуровським Ю. О. і ТОВ «Термінал-МК», існували Графіки поставок, у яких конкретно зазначені найменування товару, загальна кількість партії, ціна за гону, загальна вартість без ПДВ та строк поставки кожної партії, що дає можливість порахувати прибуток позивача.

Тому, як вважає позивач, що оскільки ціна придбання 1 (однієї) тонни бітуму складає 9190,00 грн., (Графік поставок від 12.12.2016 до договору поставки №7-12/12/16 від 12.12.2016), а ціна продажу 1 (однієї) тонни бітуму складає 9283,33 грн., (Графік поставок від 17.10.2016 до договору поставки №17/10 від 17.10.2016), то додана вартість 1 (однієї) тонни бітуму дорівнює 93,33 грн.

Розмір не поставленого товару за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 становить 528 тонн. Також товар не поставлено позивачем із січня 2017 року по червень 2017 року внаслідок протиправних дій службових осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області.

Позивач вказує на те, що розрахунок неодержаного прибутку (втраченої вигоди), який він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби право позивача не було порушене посадовою особою Павловською І.І., складається з:

- 93,33 грн. (додана вартість за одну тонну бітуму);

- 528 тонн (кількість тонн не поставленого бітуму). Відтак, за розрахунком позивача, сума втраченої вигоди становить 49 278,24 гри., без ПДВ.

Необхідною умовою для притягнення до відповідальності за дії, бездіяльність посадових осіб органу державної влади у вигляді відшкодування шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії посадових осіб цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

На думку позивача, доказом неправомірних дій є:

- протиправне зупинення відповідачем з 03.01.2017 реєстрації електронних документів в ЄРГГН, що призвело до зупинення господарської діяльності позивача, про що свідчить постанова суду від 09.02.2017 у справі №823/139/17;

- зупинення господарської діяльності позивача з січня 2017 по червень 2017 р., що стало причиною понесених позивачем втрат майнового характеру (втрачена вигода), і причиною невиконання позивачем зобов`язань по господарським договорам, що призвело до прямих збитків, завдало значної шкоди ділової репутації, призвело до порушення ділових зв`язків та прямих збитків, про свідчить рішення суду від 14.11.2017 у справі № 925/1308/17;

- порушення договірних умов по вище вказаним договорам поставки та графіку цих поставок.

Позивач вважає, що саме вище наведене стало причиною понесених ним втрат майнового характеру (упущена вигода), що завдало йому матеріальну шкоду.

07.08.2020 від відповідача-1 (Головного управління ДПС у Черкаській області) до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що у позивача відсутні правові підстави вимагати відшкодування матеріальної шкоди (втраченої вигоди), оскільки відповідачами така шкода позивачеві не завдана.

11.08.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає доводи відповідача-1 необґрунтованими і просив суд заявлені вимоги задовольнити повністю.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Черкаській області матеріальну шкоду (втрачену вигоду), завдану протиправними діями посадової особи ОСОБА_1 в сумі 49 278,24 грн.

Суму неодержаного прибутку позивач розраховує, виходячи з непоставленого товару (бітум) за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 у кількості 528 тонн вартістю 93,33 грн. за одну тонну.

Судом з`ясовано, що у листопаді 2018 року позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління ДФС в Черкаській області, Державної податкової інспекції у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області та Державної казначейської служби України про стягнення коштів на відшкодування шкоди у розмірі 364 681, 68 грн, з яких 215 792, 00 грн - матеріальної шкоди (збитків), 48 889,68 грн. - упущена вигода, 100 000, 00 грн - моральна шкода.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.02.2019 у справі № 925/1196/18, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019, позов задоволено частково, стягнуто з ДПІ у м. Черкасах 203 992, 00 грн збитків, 50000,00 грн відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ДПІ у м. Черкасах в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 3809, 88 грн.; у задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП Понуровського Ю.О. у справі № 925/1196/18 в частині стягнення 203 992, 00 грн. збитків, Господарський суд Черкаської області посилався на обставини, які не підлягають доказуванню та встановлені Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 у справі №823/139/17 за позовом ФОП Понуровського Ю.О. про визнання протиправними дії службових осіб ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області щодо зупинення реєстрації електронних документів та рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.11.2017 у справі №925/1308/17 за позовом ПАТ «Управління Механізації Будівництва-23» до ФОП Понуровського Ю.О. про стягнення 200000,00 грн пені та 3992,00 грн судового збору.

Однією з позовних вимог в межах розгляду справи № 925/1196/18 та в задоволенні якої відмовлено, було стягнення з ГУ ДФС у Черкаській області 48 889,68 грн. неодержаного прибутку (упущеної вигоди) внаслідок протиправних дій службових осіб ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області щодо зупинення реєстрації електронних документів ФОП Понуровського Ю.О., що спричинило порушення строків поставки товару ПАТ «Управління Механізації Будівництва - 23».

Судами першої та апеляційної інстанцій у справі № 925/1196/18, враховуючи рішення суду у справах № 823/139/17 та № 925/1308/17, встановлено та правомірно зроблено висновок щодо необґрунтованості заявленої позивачем до стягнення упущеної вигоди з огляду на таке: «Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей).

Позивач просив суд стягнути з ДПІ у м. Черкасах 48 899, 68 грн шкоди у вигляді упущеної вигоди, тобто доходів, які позивач міг би одержати, якщо б його право не було порушене. Позивачем здійснено розрахунок суми такої шкоди, виходячи з його доходів, отриманих за четвертий квартал 2016 року. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказана сума розрахована виключно на припущеннях позивача про можливість отримання такого ж доходу за перший та другий квартали 2017 року. Жодних доказів на підтвердження вказаного розміру матеріали справи не містять. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не може бути підставою для його стягнення.».

За приписами п. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, рішення у справі № 925/1196/18 є чинним, набрало законної сили, а отже обставини, встановлені вказаним рішенням, зокрема в частині стягнення упущеної вигоди, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 244 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Господарський кодекс України не містить поняття збитків від доходу, який міг би отримати суб`єкт господарювання за звичайних обставин.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що контролюючий орган не є стороною господарської діяльності платника податків, і тому збитків в розумінні чинного законодавства нанести не міг.

Ст.162 ГПК України встановлені вимоги до позовної заяви, зокрема якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивачем подано позов до ГУ ДПС у Черкаській області (відповідач-1) та ОСОБА_1 (відповідач-2). Проте, у позовній заяві позивачем не вказано, які саме вимоги він заявляє до другого відповідача - Павловської І.І.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є необґрунтованими, а позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у позові повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.09.2020.

СУДДЯ К.І.Довгань