РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.09.2020Справа № 910/17112/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко-Легких Г. П.,

за участю секретаря - Гольцової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (вул. Ю. Кондратюка, буд. 1, м. Київ, 04202)

до Приватного акціонерного товариства "Енергополь - Україна" (вул. Ю. Кондратюка, буд. 1, м. Київ, 04202)

про стягнення 447 597, 48 грн

За участі представників учасників справи:

Від позивача: не прибув;

Від відповідача: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА КОМУНАЛЬНА КОМПАНІЯ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОПОЛЬ-УКРАЇНА" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг у розмірі 609 021, 69 грн

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг з управління від 01.10.2012 № 12/003 (далі - Договір), відповідно до якого управитель зобов`язаний надавати балансоутримувачу послуги у об`єкті, який перебуває на балансі, а балансоутримувач доручає управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, яка надійшла від мешканців об`єкту, а також відшкодовуватиме здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав згоду балансоутримувача на такі витрати.

Відповідно до пункту 7.1 договору, сторони погодилися, що балансоутримувач оплачує надані управителем послуги за нежитлові приміщення і квартири з покупцями яких не підписано акти прийому-передачі цих приміщень та квартир - щомісяця в межах встановленого та затвердженого Розпорядженням Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.02.2018 № 211 тарифу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з розрахунку загальної площі таких приміщень і квартир.

Пунктом 8.1 даного Договору передбачено, що оплата послуг за кожен розрахунковий період здійснюється не пізніше 20 числа місяця наступного за звітнім.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем (балансоутримувачем) умов Договору щодо оплати за надані послуги. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг з управління від 01.10.2012 № 12/003 у розмірі 609 021, 69 грн (з яких: 532 787, 07 грн - основна заборгованість; 76 264, 62 грн - штрафні санкції (3 % річних у розмірі - 5 994, 11 грн; інфляційні втрати - 3 979, 93 грн, пеня у розмірі - 66 290, 58 грн). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 135, 78 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2019 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА КОМУНАЛЬНА КОМПАНІЯ" без руху. Встановлено позивачеві строк на усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання ухвали шляхом надання:

- пояснень щодо зазначення поштового індексу, який відрізняється від того, який зазначений в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- пояснення щодо відсутності додатка до позовної заяви: копії вимоги про сплату бору вих. № 19/01-05/141 від 27.09.2019, надати останній у разі необхідності. Крім того, надати пояснення щодо надання іншої вимоги, а саме: вих. № 19/01-05/138 від 27.09.2019, про яку не було зазначено в додатках до позовної заяви. Вказати, копію якої саме вимоги було направлено відповідачу з наданням доказів такого направлення.

20.12.2019 від позивача надійшла заява, якою останній усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 10.12.2019.

26.12.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 28.01.2020.

22.01.2020 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшла заява про продовження строку надання відзиву на позов, в якій відповідач просив суд продовжити відповідачу строк для надання відзиву на позов на час вирішення суддею Джарти В. В. в справі № 910/17113/19 клопотання про об`єднання справ в одне провадження.

27.01.2020 від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

В судовому засіданні 28.01.2020 суд протокольно ухвалив поновити строк відповідачу для подачі відзиву, встановив строк до 04.02.2020, продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відклав підготовче засідання до 10.03.2020.

06.03.2020 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів часткового погашення боргу.

В підготовчому судовому засіданні 10.03.2020 суд оголосив перерву до 26.03.2020.

17.03.2020 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи, призначений на 26.03.2020 не відбувся, оскільки з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20, засідання Господарського суду міста Києва у складі судді Бондаренко Г.П., призначені на 26.03.2020, були зняті з розгляду, про що було розміщено відповідне оголошення на сайті Судової влади України.

Про дату наступного судового засідання - 26.05.2020 суд повідомив учасників справи ухвалою - повідомленням від 14.04.2020.

05.05.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 334 046, 92 грн, штрафні санкції в сумі 113 550, 56 грн та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

26.05.2020 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 26.05.2020 суд протокольно ухвалив прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 23.06.2020.

В судовому засіданні 23.06.2020 суд протокольно зобов`язав позивача в наступне судове засідання забезпечити явку бухгалтера для роз`яснення розрахунку, надати письмові/усні пояснення щодо алгоритму розрахунку основного боргу, виходячи із кількості квадратних метрів, на які нараховується оплата за надані послуги та застосованого тарифу за 1 квадратний метр, та відклав судове засідання по суті справи на 04.08.2020.

04.08.2020 засобами електронного поштового зв`язку та через відділ канцелярії суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені, трьох процентів та інфляційних нарахувань на суму боргу, в якій позивач просив суд:

- закрити провадження в частині стягнення з ПрАТ "Енергополь-Україна" на користь ТОВ "Київська комунальна компанія" суми основної заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по непроданим об`єктам нерухомості в будинку № 3 по вул. Ю. Кондратюка за договором № 12/003 від 01.10.2012 на суму 334 046,92 грн;

- стягнути з ПрАТ "Енергополь - Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" грошові кошти в загальному розмірі 142 464, 00 грн, що складається із пені в сумі 118 398,60 грн, трьох процентів річних в сумі 13 345, 98 грн, інфляційних нарахувань в сумі 10 719, 42 грн.

04.08.2020 суд відмовив позивачу в прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені, трьох процентів та інфляційних нарахувань на суму боргу, витребував від відповідача докази здійснення оплати основного боргу за договором за період січень - листопад 2019 року в розмірі 334 046, 92 грн та відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 01.09.2020, про що постановив відповідну ухвалу, в якій навів мотиви та обґрунтування прийнятих процесуальних рішень.

В судове засідання 01.09.2020 представники сторін не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Доказів, витребуваних ухвалою суду від 04.08.2020 року, суду не подали.

Дослідивши та розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія», як управителем та Приватним акціонерним товариством «Енергополь- Україна», як балансоутримувачем укладено договір про надання послуг з управління від 01.10.2012 № 12/003 (далі - договір).

Предметом даного договору є зобов`язання управителя надавати балансоутримувачу послуги у об`єкті, який перебуває на балансі балансоутримувача, а балансоутримувач доручає управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, яка надійшла від мешканців об`єкту, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав згоду балансоутримувача на такі витрати.

Відповідно до умов зазначеного договору, балансоутримувач об`єкту - власник, або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом - Приватне акціонерне товариство «Енергополь- Україна».

Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління об`єктом і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія».

Управління - дії, спрямовані на забезпечення сталого функціонування об`єкту відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби мешканців об`єкту в отриманні житлово - комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Об`єкт управління - група будинків і споруд, які становлять цілісний майновий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями за адресою: м. Київ, вул. Ю. Кондратюка, 1-7, що надаються в управління.

Згода - ненадання заперечень з боку балансоутримувача щодо умов цього договору упродовж 30 днів або іншого встановленого договором терміну.

Відповідно до п. 7.1 даного договору, сторони погодилися, що балансоутримувач оплачує надані управителем послуги за нежитлові приміщення і квартири з покупцями яких не підписано акти прийому-передачі цих приміщень та квартир - щомісяця, в межах встановленого та затвердженого тарифу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з розрахунку загальної площі таких приміщень і квартир, визначених додатком № 3 до договору.

В п. 7.2. договору сторони погодили, що вартість та порядок додаткових послуг управителя визначається за погодженням сторін та оформлюється додатковими договорами, які є невід`ємною частиною договору.

Сторони погодилися, що замовник відшкодовує управителю різницю між реальним тарифом на утримання будинку та прибудинкової території розрахованого ГІОЦ КМДА і встановленим для мешканців об`єкту на перший та другий рік експлуатації об`єкту за надані управителем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з розрахунку загальної площі таких приміщень і квартир, визначених додатком № 2 до договору (п. 7.3. договору).

Згідно із п. 7.4. договору розрахунковий період за договором є календарний місяць.

Рахунок - фактура, складений на підставі договору, є свідченням фактичного надання послуги та підставою для оплати (п. 7.5. договору).

Пунктом 8.1. даного договору передбачено, що оплата послуг за кожен розрахунковий період здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

Згідно із п. 8.3. договору балансоутримувач, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати послуг, на вимогу управителя зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у цей період, від простроченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом.

За змістом пункту 8.4. договору сторони погодили, що незалежно від вказаного в платіжному документі призначення платежу, здійсненого балансоутримувачем, грошові кошти, що надійшли від балансоутримувача, зараховуються в наступному порядку:

- у першу чергу погашаються борги балансоутримувача минулих періодів;

- у другу чергу погашаються неустойка (штраф, пеня);

- у третю чергу погашається сума поточних платежів.

Сторони домовились встановити строк позовної давності у 3 (три) роки за вимогами управителя до балансоутримувача про стягнення заборгованості з оплати послуг, що надаються за цим Договором, та строк позовної давності у 3 (три) роки за вимогами управителя до балансоутримувача про стягнення неустойки (пені, штрафу), що виникли з цього договору (пункт 8.5. договору).

Відповідно до п. 5.10 договору, управитель має право стягувати балансоутримувача в судовому порядку заборгованості з оплати послуг, штрафні санкції, відсотки та збитки.

Відповідно до п. 12.2, 12.3. договору датою укладання договору є дата початку отримання балансоутримувачем від управителя послуг з урахуванням умов п.2.1. договору, договір вважається продовженим на той же самий термін, якщо за місяць до закінчення його строку жодною із сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору або необхідність його перегляду.

В доповненні № 1 від 01.08.2013 до додатку № 1 до договору сторони погодили доповнити пункт 3 розділу II «Функції з виконання додаткових робіт і послуг, які не включаються до складової тарифу на утримання будинку і прибудинкової території, вартість яких балансоутримувач відшкодовує управителю згідно актів виконаних робіт» положенням наступного змісту:

«Вартість послуг управителя з нарахування та видачі квитанцій мешканцям будинку складається з загальної вартості обробки всіх особових рахунків мешканців за використану теплову енергію, гаряче та холодне водопостачання, водовідведення та каналізацію. Вартість послуг управителя з обробки одного нового рахунку за розрахунковий місяць становить:

- за використану теплову енергію - 35,00 грн з ПДВ;

- за гаряче водопостачання та водовідведення - 45,00 грн з ПДВ;

- за холодне водопостачання, водовідведення та каналізацію - 35,00 грн з ПДВ».

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 01.06.2014 до договору управитель прийняв на себе обов`язок за додаткову оплату за цінами згідно специфікації на сантехнічні роботи здійснювати пломбування лічильників холодної та гарячої води, здійснювати оздоблювальні та ремонтні роботи в групі будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями за адресою м. Київ, вул. Ю. Кондратюка 1-7, що надаються в управління.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про надання послуг з управління від 01.10.2012 (в редакції від 30.06.2015) передбачено перелік функцій з управління багатоквартирним житловим будинком по вул. Кондратюка, 5, які ПрАТ "Енергополь-Україна" доручає виконувати ТОВ "Київська комунальна компанія":

- прибирання прибудинкової території;

- поповерхове прибирання місць загального користування, сходових кліток та холодних переходів;

- вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення);

- прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі;

- технічне обслуговування ліфтів;

- обслуговування систем диспетчеризації;

- технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: гаряче водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, злив каналізації;

- виконання робіт з дератизації та дезінсекції;

- обслуговування димовентиляційних каналів;

- технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем;

- поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядкування, ( в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків);

- поливання дворів, клумб і газонів;

- прибирання і вивезення снігу, посилання частини при будинкової території, призначеної для проходження та проїзду, протиожеледними сумішами;

- експлуатація номерних знаків на будинках;

- освітлення місця загального користування і підвалів та підкачування води;

- енергопостачання ліфтів.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання п. 7.5. договору щомісячно супровідними листами направляв відповідачу рахунки для оплати, а також по 2 примірники актів надання послуг для підписання і повернення одного примірника актів до ТОВ «Київська комунальна компанія». Факт направлення рахунків, актів та супровідних листів підтверджується вхідним штампом відповідача про отримання на супровідних листах. Акти, підписані з боку позивача, за твердженням позивача, відповідач не повертав, а залишав у себе. Доказів зворотнього відповідач суду не надав.

Позивач зазначав в позові, що при цьому щомісячно реєструвались податкові накладні на відповідні акти згідно виставлених рахунків, про що свідчать витяги з реєстру податкових, проте, відповідних доказів суду не надав (зокрема не подав доказів реєстрації таких податкових накладних)

За актами надання послуг за період з січня 2019 року по листопад 2019 року та рахунками на оплату (том 1, а.с. 34-91) у вказаний період позивач надав відповідачу послуг на загальну суму 532 787,07 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що в лютому 2020 року відповідач за договором сплатив на користь позивача 155 899, 05 грн за січень - квітень 2019 року, оригінали відповідних платіжних доручень наявні в матеріалах справи (том. 1, арк. 138 - 144).

22.07.2020 за твердженням позивача, викладеним в заяві про збільшення розміру позовних вимог (том. 1 арк. 178-182), відповідач добровільно погасив суму боргу в розмірі 334 046, 92 грн. У зв`язку з викладеним позивач у вказаній заяві, в тому числі, клопотав про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором в розмірі 334 046, 92 грн.

Предметом позову у даній справі (з урахуванням прийнятої судом заяви про зменшення розміру позовних вимог (том 1, арк. 154-156) є вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 334 046, 92 грн основної заборгованості, 9 749, 27 грн 3 % річних за період прострочення з 21.02.2019 до 13.03.2020, 2 658, 44 грн інфляційних втрат за період прострочення з 21.02.2019 до 12.03.2020 та 99 142, 85 грн пені за період прострочення з 21.02.2019 до 12.03.2020.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, вимоги ухвали суду щодо подання доказів сплати основної заборгованості в розмірі 334046,92 грн. - не виконав.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення 334 046, 92 грн основного боргу підлягає закриттю, а в іншій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Внаслідок укладення Договору про надання послуг з управління №12/003 від 01.10.2012 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання своїх зобов`язань позивачем було надано відповідачу послуги згідно умов укладеного договору, що підтверджується підписаними з боку позивача та направленими останнім відповідачу актами надання послуг за період з січня 2019 року по листопад 2019 року та рахунками на оплату (том 1, а.с. 34-91) на загальну суму 532 787,07 грн.

Згідно статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Як уже зазначалося вище, відповідно до пункту 7.1. договору сторони погодили, що Балансоутримувач оплачує надані Управителем Послуги за нежитлові приміщення і квартири, з покупцями яких не підписано Акти прийому-передачі цих приміщень та квартир - щомісяця, в межах встановленого та затвердженого тарифу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з розрахунку загальної площі таких приміщень і квартир.

Розрахунковий період за цим договором є календарний місяць (пункт 7.4. договору), а пунктом 8.1. даного договору передбачено, що оплата послуг за кожен розрахунковий період здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідач надані послуги за період січень - листопад 2019 року оплатив з порушення строку визначеного договором, оскільки 155 899, 05 грн відповідач оплатив в лютому 2020 року, а 334 046, 92 грн - 22.07.2020 (за твердженням позивача, викладеним ним у заяві до суду від 04.08.2020 року).

Таким чином, основна заборгованість за договором за визначений період, в розмірі 334 046, 92 грн, оплачена відповідачем на момент винесення рішення у справі в повному обсязі після відкриття провадження у справі. Принаймні, з дій позивача слідує, що він не підтримує вимоги в цій частині та стверджує про відсутність спору між сторонами щодо вказаних вимог.

Відповідно до положень п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

В даному випадку предмет спору перестав існувати після відкриття провадження у справі, адже провадження у даній справі, як зазначалося судом вище, було відкрите 26.12.2019, а відповідач сплатив основну заборгованість за договором в розмірі 334 046, 92 грн позивачу 22.07.2020, тобто після відкриття провадження у справі.

Відтак провадження у справі в частині вимог щодо стягнення 334 046, 92 грн підлягає закриттю, оскільки у відповідній частині між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

При прийнятті рішення, щодо закриття провадження у справі у відповідній частині судом враховано, що ні позивач, ні відповідач, в тому числі на вимогу суду, не надали в матеріали справи доказів здійснення відповідачем 22.07.2020 оплати заборгованості в розмірі 334 046, 92 грн. Проте, оскільки позивач сам зазначає про сплату заборгованості та просить закрити провадження, що свідчить про відсутність неврегульованих питань між сторонами в цій частині, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення основного боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо стягнення з відповідача 9 749, 27 грн 3 % річних за період прострочення з 21.02.2019 до 13.03.2020, 2 658, 44 грн інфляційних втрат за період прострочення з 21.02.2019 до 12.03.2020 та 99 142, 85 грн пені за період прострочення з 21.02.2019 до 12.03.2020, у зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті платежів згідно актів за період з пісня 2019 року до листопада 2019 року включно, суд зазначає наступне.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Кодексу, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено статтею 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Згідно пункту 8.3. договору балансоутримувач, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати послуг, на вимогу управителя зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у цей період, від простроченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 8.1. даного договору передбачено, що оплата послуг за кожен розрахунковий період здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені, колегія суддів встановила, що нарахування останніх здійснено позивачем окремо по кожному акту з 21 числа місяця, наступного за звітним, що відповідає вищевказаному пункту договору, та по дату оплати по кожному з актів.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних, інфляційних втрат та пені, перевіривши визначені позивачем періоди нарахування, колегія суддів дійшла висновку, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат здійснено позивачем вірно, а розрахунок пені здійснений позивачем без врахування положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

За розрахунком суду за загальний період прострочення з 21.02.2019 до 12.03.2020 (розрахунок здійснено по кожному акту окремо, з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, за допомогою системи «ЛІГА») з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в загальному розмірі 75 144, 62 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги щодо стягнення нарахованих штрафних санкцій або свідчили про відсутність у відповідача обов`язку здійснити виплату штрафних санкцій обумовлених договором та законом.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені судом, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 334 046, 92 грн та часткове задоволення позовних вимог в іншій частині. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 9 749, 27 грн 3 % річних за період прострочення з 21.02.2019 до 13.03.2020, 2 658, 44 грн інфляційних втрат за період прострочення з 21.02.2019 до 12.03.2020 та 75 144,62 грн пені за період прострочення з 21.02.2019 до 12.03.2020.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд зазначає, що позивач здійснив сплату судового збору у даній справі не у встановленому розмірі, що встановив суд під час винесення рішенні у справі. Так, у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» за розгляд своїх майнових позовних вимог позивач був зобов`язаний сплатити судовий збір в розмірі 1, 5 % від ціни позову, тобто за розгляд позовних вимог щодо стягнення з відповідача загальної суми заборгованості в розмірі 447 597,48 грн (334 046, 92 грн основної заборгованості, 9 749, 27 грн 3 % річних, 2 658, 44 грн інфляційних втрат та 99 142, 85 грн пені) позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 6 713, 96 грн. Проте матеріалами справи підтверджено лише сплату судового збору позивачем в загальному розмірі 5 464, 75 грн, відповідно до платіжних доручень № 26 від 02.12.2019 та № 56 від 04.08.2020. Отже, позивачем не доплачено судовий збір в розмірі 1 249, 21 грн, які підлягають стягненню в Державний бюджет України з позивача (з покладенням таких витрат, в тому числі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог на відповідача).

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 231, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення 334 046, 92 грн основної заборгованості закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" до Приватного акціонерного товариства "Енергополь - Україна" про стягнення 447 597, 48 грн задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Енергополь - Україна" (вул. Ю. Кондратюка, буд. 1, м. Київ, 04202; ідентифікаційний код 20022334) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (вул. Ю. Кондратюка, буд. 1, м. Київ, 04202; ідентифікаційний код 38261519) 9 749 (дев`ять тисяч сімсот сорок дев`ять) грн 27 коп. 3 % річних, 2 658 (дві тисячі шістсот п`ятдесят вісім) грн 44 коп. інфляційних втрат, 75 144 (сімдесят п`ять тисяч сто сорок чотири) грн 62 коп. пені та 6 353 (шість тисяч триста п`ятдесят три) грн 99 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. В задоволенні інших позовних вимог, щодо стягнення 23 998, 23 грн пені, - відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (вул. Ю. Кондратюка, буд. 1, м. Київ, 04202; ідентифікаційний код 38261519) на користь Державного бюджету України 1 249 (одну тисячу двісті сорок дев`ять) грн 21 коп. недоплаченого судового збору по справі.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 23.09.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких