ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.09.2020 Справа № 914/514/20

За позовом Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1, м. Львів

до відповідача-1: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінерджі Альянс", м. Львів

про: визнання недійсними п.п.2,3 ухвали Львівської міської ради №5439 від 11.04.2019 від 19.09.2019, скасування державної реєстрації

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д.Андрусик

За участю представників:

Від прокуратури: Н.Т.Леонтьєва

Від відповідача-1: О.П.Шмотолоха - представник

Від відповідача-2: О.В.Балобанов - адвокат

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла справа за позовом Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1, до відповідача-1: Львівської міської ради, до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінерджі Альянс", про визнання недійсними п.п.2,3 ухвали Львівської міської ради №5439 від 11.04.2019 від 19.09.2019, скасування державної реєстрації.

Ухвалою від 11.09.2020 розгляд справи відкладено на 22.09.2020.

У судовому засіданні від 11.09.2020 представник прокуратури підтримав позов.

Представники відповідача-1,2 в судовому засіданні від 22.09.2020 заперечили проти позову.

Щодо клопотання відповідача-1,2 про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 2 ч 1 ст. 226 ГПК України суд зазначає таке.

Відповідач-1 вважає, що заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 був уповноважений підписувати дану позовну заяву пише у разі відсутності на дату її підписання і подання керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 та його першого заступника Проте, доказів відсутності 27.02.2020 керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 та його першого заступника позивачем не надано. Законом України «Про прокуратуру» не передбачено можливості керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 депегувати повноваження щодо представництва, в тому числі подавати позови, Львівської місцевої прокуратури № 1 у взаємовідносинах з органами державної впади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 13 цього Закону.

Відповідач-2 вважає, що в позовній заяві відсутні обґрунтовані доводи, не представлені належні та допустимі докази того, що відповідний компетентний орган - Львівська міська рада усупереч вимогам закону не здійснює «захисту інтересів держави» або робить це неналежно. Звернення до компетентного органу (Львівської міської ради) до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», не було. Таким чином, компетентний орган (Львівська міська рада) була позбавлена можливості здійснити будь-які достатні дії, вжити заходи для захисту інтересів держави від можливого порушення.

Також представник відповідача-2 зазначив, що ТзОВ «Сінерджі Альянс» створене в законний спосіб шляхом об`єднання комунального і приватного майна, спільного інтересу учасників, передача земельної ділянки (як майнового внеску учасника) до Статутного капіталу відповідає чинному законодавству, установчим документам і рішенням учасників. Водночас ствердив, що територіальна громада м. Львова отримала корпоративні права в новоствореному товаристві і в майбутньому, після створення конгрес-холу (об`єкту інвестицій), управлятиме їм в межах своїх корпоративних прав, а відтак права територіальної громади м. Львова, як власника спірної земельної ділянки створенням ТзОВ «Сінерджі Альянс» і передачею до статутного капіталу цього товариства земельної ділянки за її ринковою вартістю - не порушено.

Прокуратура заперечила проти залишення позову без розгляду, покликаючись на статті 13, 14 Конституції України, відповідно до яких земля, водні та інші природні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Територіальна громада, яка не є юридичною особою, може через відповідну раду скористатися правом вимагати усунення будь-яких порушень її прав на землю (які в цьому випадку збігаються з порушенням інтересів держави) та захисту цього права шляхом звернення до суду. В даному випадку міська рада є відповідачем, тому з відповідним позовом звернувся прокурор. При цьому заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №1 як прокурор здійснює представництво інтересів саме держави, а не прокуратури як державного органу, що надає йому право на підписання і подання цього позову відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», п.п. 3, 4 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ від 19.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

При цьому прокуратура звернула увагу, що правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 27.05.2020 у справі № 819/478/17, на яку посилається представник відповідача, стосується правовідносин у сфері публічної служби, в яких учасником є орган прокуратури як юридична особа.

Розглянувши подані відповідачем-1 та відповідачем-2 клопотання, Господарський суд Львівської області зазначає, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу. Позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави. При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади. Такий підхід відповідає положенням статей 5,7 Конституції України, згідно з якими носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Отже, в цій справі прокурор діє не від імені органу прокуратури як юридичної особи, а виключно від імені держави. Відтак, поданий прокуратурою є підставним, а покликання відповідачів не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що позивачем та відповідачем подано всі докази у справі, суд приходить до висновку підготовче провадження закрити та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 169, 185, 226, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні лопотання відповідача-1,2 про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 2 ч 1 ст. 226 ГПК України - відмовити.

2.Підготовче провадження закрити.

3.Призначити справу до судового розгляду по суті на 08.10.2020 о 12:00 год.

4.Зобов`язати сторін: забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя У.І. Ділай