УХВАЛА

м. Київ

10.09.2020Справа № 910/4512/15-г
За заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу №910/4512/15-г виданого 08.06.2015 до виконання та видачу дубліката наказу.

у справі

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

про стягнення 219 742 48 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

оБставини справи:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 48-А; Код: 20113829) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, Код: 34047020) винагороду в розмірі 219 742 (двісті дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 48 коп. та судовий збір в розмірі 4 394 (чотири тисячі триста дев`яносто чотири) грн. 85 коп.

08.06.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 (підписане 21.05.2015), яке набрало законної сили 02.06.2015, видано наказ.

Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 03.11.2015 рішення суду від 15.05.2015 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 залишено без змін.

27.02.2020 від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу №910/4512/15-г виданого 08.06.2015 до виконання.

Ухвалою суду від 03.03.2020 призначено розгляд заяви на 09.04.20.

Однак, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, судове засідання призначене на 09.04.2020 не відбулось.

06.04.2020 через відділ діловодства суду боржником подані письмові пояснення, в яких останній заперечив проти задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу.

Ухвалою суду від 12.05.2020 призначено судове засідання у справі №910/4512/15-г на 18.06.2020.

Розгляд заяви відкладався.

Сторони повідомлені про розгляд заяви належним чином.

В судовому засіданні 10.09.2020, суд розглянувши заяву дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною шостою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк (ч.2 ст. ст. 329 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, обов`язковою умовою для поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання є пропущення його строку та наявність поважних причин його не виконання.

В обґрунтування поданої заяви про поновлення строку стягувач послався на те, що 19.05.2015, в ході внутрішньобанківської перевірки Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" встановлено, що 19.05.2015 було ухвалено рішення суду у справі № 910/4512/15-г про стягнення заборгованості з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та судом 11.06.2015 було направлено на адресу банку наказ щодо примусового виконання рішення суду. Представник АТ «Дельта Банк», який супроводжував справу щодо стягнення заборгованості з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», звільнився з банку та не передав матеріали справи новому представнику. У зв`язку із чим, банком був втрачений оригінал наказу по справі № 910/4512/15-г та відповідно пропущені строки для його пред`явлення до виконання. Таким чином, у зв`язку з запровадженням процедури ліквідації банку, що спричинило звільнення працівників та втрату документації банку, та відсутністю належного контролю за ходом здійснення виконавчого провадження, АТ «Дельта Банк» було позбавлено можливості своєчасно подати наказ на примусове виконання. Рішення Господарського суду м. Києва у справі 910/4512/15-г від 19.05.2015 станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованості та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.

Також, заявник просив суд врахувати, при вирішенні питання щодо поновлення строку для пред`явлення наказу по справі до виконання те, що, в тому числі, за рахунок стягнутої заборгованості формується ліквідаційна маса банку, з якої у подальшому у відповідності до черговості, визначеної ст.52 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», задовольняються вимоги вкладників банку, тобто, фізичних осіб.

Відтак, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" втратило значний проміжок часу для звернення до відділу державної виконавчої служби, у зв`язку із втратою Наказу, а також у зв`язку з запровадженням процедури ліквідації, строк для пред`явлення Наказу вже пропущеною. З огляду на те, що втрата наказу відбулася не з вини стягувача, то останній просить суд відновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/4512/15-г від 08.06.2015.

Дослідивши наявні обставини справи, суд прийшов до висновку, що втрата наказу Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" є поважною причиною за якою суд вважає за можливе відновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу від 08.06.2015 у справі №910/4512/15-г, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 у справі №910/4512/15-г.

Розглянувши подану Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" заяву в частині видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/4512/15-г, дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне її задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

При цьому суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо змісту заяви про видачу дублікату наказу. Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів їх необґрунтованості.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012).

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 06 жовтня 2011 року у справі «Агрокомплекс проти України» міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Отже, відповідно до статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, враховуючи, що наказ Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/4512/15-г було втрачено, суд дійшов висновку, що заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про видачу дубліката наказу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відтак, враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, суд дійшов до висновку, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 329, 232, 234, 235, п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поновити строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі № 910/4512/15-г до виконання.

Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/4512/15-г.

Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

ухвалу підписано: 25.09.2020

Суддя І.І. Борисенко