СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. Справа № 922/548/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Зубченко І.В.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивача - Бігдан О.А., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1665 від 30.08.2019; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1019540 від 16.07.2020 р.

першого відповідача - не з`явився,

другого відповідача - Сидоренко Ю.А., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 000181 від 16.04.2018; довіреність № 27-539/20 від 13.01.2020,

третього відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу другого відповідача (вх.1519) на рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2020 (суддя Байбак О.І., повний текст складено 18.05.2020) у справі №922/548/20

за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал", м. Харків

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон", м. Київ,

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду

гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко

Андрія Володимировича ,

3)Товариства з обмеженою відповідальністю "БКЗ-Інвест", с.Губарівка, Богодухівський р.-н, Харківська обл.

про визнання закінчення терміну дії права, визнання незаконним дій, визнання припиненим договору та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особі Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко Андрія Володимировича, та Товариства з обмеженою відповідальністю "БКЗ-Інвест", в якій просило суд (з урахуванням заяви від 01.04.2020, а.с.1 т.2):

1) визнати припиненим кредитний договір № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "БКЗ-Інвест" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон";

2) визнати припиненим генеральний договір про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015, з усіма додатками та додатковими договорами, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон";

3) визнати припиненою заставу, що ґрунтується на договорах застави № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-1 від 01.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-2 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-3 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-4 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-5 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-6 від 03.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-7 від 03.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-8 від 03.09.2015, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон";

4) зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, б. 17, ), в особі Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" () ОСОБА_1 , сплатити кредитору, Товариству з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" в межах ліквідаційної процедури ПАТ "Банк "Юнісон" грошові кошти в розмірі 3802365 (три мільйони вісімсот дві тисячі триста шістдесят п`ять) грн 56 коп. відповідно до приписів чинного законодавства;

5) визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон", направлені на звернення із вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" про погашення, в якості заставодавця, зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "БКЗ-Інвест" за кредитним договором № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015, ним було розміщено на вкладному (депозитному) рахунку, відкритому в ПАТ "Банк "Юнісон", грошові кошти в розмірі 3802365,56 грн. Також, 01.09.2015, 02.09.2015, 03.09.2015 між ПАТ "Банк "Юнісон" та ТОВ "Динеро-Капітал" укладені договори застави, відповідно до яких, ТОВ "Динеро-Капітал", в забезпечення виконання обов`язків ТОВ "БКЗ-Інвест" перед ПАТ "Банк "Юнісон" за кредитним договором № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015, передав в заставу майнові права на отримання грошових коштів (депозитів), розміщених на вкладному (депозитному) рахунку ТОВ "Динеро-Капітал" в ПАТ "Банк "Юнісон".

Позивач зазначає, що 19.06.2018 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон та в процесі проведення ліквідаційної процедури визнано кредиторські вимоги ТОВ "Динеро-Капітал" в розмірі 3802365,56 грн. Проте, як вказує позивач, Фондом безпідставно відмовлено у виплаті цих коштів з посиланням на те, що останнім звернено стягнення на предмет застави в рахунок погашення невиконаних зобов`язань ТОВ "БКЗ-Інвест" за кредитним договором № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015.

Вказані дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач вважає незаконними з тих підстав, що кредитний договір № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015 (укладений між ПАТ "Банк "Юнісон" та ТОВ "БКЗ-Інвест") є таким, що припинився на підставі положень ст. ст. 256-257 ЦК України; генеральний договір про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015 є таким, що припинився на підставі п.6.4 цього договору, зі спливом трьох років з дати останньої виплати процентів. За наведеного, позивач вважає, що відповідно припиненою є і застава що ґрунтується на договорах застави від 01.09.2015, 02.09.2015, 03.09.2015. На підставі викладеного, на думку позивача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко Андрій Володимирович зобов`язаний сплатити на користь позивача грошові кошти в процесі проведення ліквідаційної процедури ПАТ "Банк "Юнісон" в розмірі 3802365,56 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.05.2020 у справі №922/548/20 позов задоволено частково.

Визнано припиненим генеральний договір про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015, з усіма додатками та додатковими договорами, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон".

Визнано припиненою заставу, що ґрунтується на договорах застави № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-1 від 01.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-2 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-3 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-4 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-5 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-6 від 03.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-7 від 03.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-8 від 03.09.2015, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон".

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, б. 17, ), в особі Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко Андрія Володимировича, в порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" сплатити кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" в межах ліквідаційної процедури ПАТ "Банк "Юнісон" грошові кошти в розмірі 3802365,56 грн.

Визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон", направлені на звернення із вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" згідно з письмовим повідомленням про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання від 27.11.2019 про погашення, в якості заставодавця, зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "БКЗ-Інвест" за кредитним договором № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015.

В решті позову - відмовлено.

В наведеному рішенні суд першої інстанції встановив, що відповідно до умов генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015, договір (із додатковими договорами, що є його невід`ємною частиною) припинив свою дію 04.04.2019 зі спливом трьох років з останньої дії за договором - виплати банком процентів за додатковими договорами.

Місцевий господарський суд, посилаючись на ст.28 Закону України «Про заставу», дійшов висновку про те, що наслідком припинення строку дії генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015 та додаткових договорів до нього, є припинення (закінчення) терміну дії права, що складає предмет застави (тобто право вимоги ТОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Банк "Юнісон" щодо повернення коштів на підставі генерального договору).

В оскаржуваному рішенні Господарський суд Харківської області зазначив, що обов`язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі уповноваженої особи Фонду Федорченко А.В., який здійснює ліквідаційну процедуру ПАТ "Банк "Юнісон", сплатити в межах виконання ліквідаційної процедури, грошові кошти ТОВ "Динеро-Капітал" ґрунтується на приписах ст.ст. 45, 48, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 387, 1212 ЦК України. У зв`язку із наведеним, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що будь-які дії Фонду щодо несплати ТОВ "Динеро-Капітал" коштів в порядку черговості, встановленої законом, є незаконними є такими, що порушують майнові права ТОВ "Динеро-Капітал".

Місцевий господарський суд відмовив в задоволенні позовних вимог про визнання припиненим кредитного договору № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015, укладеного між ТОВ "БКЗ-Інвест" та ПАТ "Банк "Юнісон" з тих підстав, що за загальним правилом ЦК України - зі спливом позовної давності зобов`язання не припиняється.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (другий відповідач) із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В апеляційній скарзі другий відповідач зазначає про те, що ТОВ «БКЗ-Інвест» не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 25.11.2019 за останнім утворилась заборгованість в розмірі 6 940 938,46 грн. Як зазначає другий відповідач, за договорами застави ТОВ "Динеро-Капітал" передало ПАТ "Банк "Юнісон" право отримання грошових коштів, розміщених ТОВ "Динеро-Капітал" на рахунках в ПАТ "Банк "Юнісон" на підставі генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015, в забезпеченням виконання ТОВ "БКЗ-Інвест" умов кредитного договору. Посилаючись на положення ст.ст.23,26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», другий відповідач вказує на те, що він здійснив задоволення своїх вимог за кредитним договором, укладеним з ТОВ "БКЗ-Інвест" в позасудовому порядку шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Другий відповідач погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання припиненим кредитного договору № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015, укладеного між ТОВ "БКЗ-Інвест" та ПАТ "Банк "Юнісон" та зазначає про те, що основне зобов`язання, виконання якого забезпечене заставою, на момент звернення стягнення на предмет застави, було дійсним.

В апеляційній скарзі другий відповідач посилається на те, що вимоги про визнання припиненим генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015 та зобов`язання здійснити виплату коштів за цим же договором, є взаємовиключними поняттями, оскільки у разі визнання припиненим вказаного договору, відсутні правові підстави для включення вимог ТОВ "Динеро-Капітал" до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Юнісон" і, як наслідок, відсутні підстави для задоволення таких вимог.

Як зазначає другий відповідач в апеляційній скарзі, з 19.06.2018 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Юнісон", у зв`язку з чим, будь-які операції за генеральним договором про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015 не могли бути здійснені. Другий відповідач вважає, що вказаний договір не припинився, про що свідчать подальші дії сторін щодо включення ТОВ "Динеро-Капітал" до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Юнісон».

Також в апеляційній скарзі другий відповідач вказує на те, що на час ухвалення оскаржуваного рішення суду ПАТ «Банк Юнісон» існувало як окрема юридична особа, у зв`язку з чим, належним відповідачем за позовною вимогою про сплату ТОВ «Динеро-Капітал» грошових коштів в межах ліквідаційної процедури є ПАТ «Банк Юнісон» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ «Банк Юнісон».

Крім того, в апеляційній скарзі другий відповідач наполягає на тому, що стягнуті за оскаржуваним рішенням суду витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн. є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апелянта заперечує та зазначає, зокрема, про те, що другим відповідачем не спростовано висновки суду першої інстанції про припинення договорів застави згідно з приписами ст.28 Закону України «Про заставу». Як зазначає позивач, припинення дії генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015 не звільняє банк, що перебуває в процедурі ліквідації, від обов`язку повернути грошові кошти вкладнику, що відповідає приписам ст.45, 48, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст.387, 1212 Цивільного кодексу України. Просить апеляційну скаргу другого відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

У відзиві на позовну заяву позивач просить суд застосувати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заходи процесуального примусу у вигляді штрафу на підставі п.2 ч.1 ст.135 ГПК України. Позивач посилається на те, що відповідно до повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, розміщеного в газеті «Голос України» від 22.06.2018, строк ліквідації ПАТ «Банк Юнісон» встановлювався до 18.06.2020. Як зазначає позивач, 13.05.2020, тобто, до набрання законної сили оскаржуваним рішенням суду, відбулось виключення ПАТ «Юнісон Банк» як юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Вказані дії Фонду, на думку позивача, вчинені з метою перешкоджання здійсненню судочинства, оскільки унеможливлюють виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог.

Також у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції складає 10000 грн.

Розглянувши заяву позивача про застосування заходів процесуального примусу до другого відповідача, колегія суддів відмовляє в її задоволенні, з наступних підстав.

За положеннями ст.135 ГПК України, поставлення ухвали про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу здійснюється на розсуд суду, а не за заявою сторони.

Застосування заходів процесуального примусу не є способом захисту прав та інтересів особи, які вона вважає порушеними при зверненні до суду з позовом.

Судова колегія зазначає, що з питань, викладених в заяві позивача, колегією суддів постановлена окрема ухвала в порядку ст.246 ГПК України.

В судовому засіданні 10.09.2020 представник позивача до судових дебатів, в порядку ч.8 ст.129 ГПК України, заявив суду про намір подати суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Другий відповідач надав суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, зазначив про те, що у зв`язку із припиненням дії генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015 позивач втратив своє право на повернення грошових коштів, у зв`язку з чим, в задоволенні позовних вимог про сплату кредитору акцептованих вимог в межах ліквідаційної процедури слід відмовити. Апелянт також посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 11.04.2018 у справі №910/12994/16, наполягає на тому, що банк, який виводиться з ринку, до моменту державної реєстрації його припинення не позбавлений правосубєктності і може виступати учасником різних правовідносин. Від імені банку у цих правовідносинах діє уповноважена особа Фонду, виконуючи функції виконавчого органу банку (керівника банку).

Крім того, другий відповідач заперечує проти заяви позивача про застосування до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заходів процесуального примусу у вигляді штрафу та зазначає про те, що виключення ПАТ «Банк Юнісон» з Державного реєстру юридичних осіб відбулося на виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку із завершенням ліквідаційної процедури.

Третій відповідач (ТОВ "БКЗ-Інвест" ) відзив на апеляційну скаргу не надав.

В судове засідання 10.09.2020 третій відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено третього відповідача про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третього відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та другого відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.09.2015 між ПАТ "Банк "Юнісон" (перший відповідач) та ТОВ "БКЗ-Інвест" (третій відповідач) укладено кредитний договір № 05/15/КЛ-МБ, відповідно до умов якого ПАТ "Банк "Юнісон" відкрив ТОВ "БКЗ-Інвест" відновлювальну кредитну лінію у національній валюті, та на підставі додаткових договорів до цього договору окремими частинами (траншами) зобов`язався надати ТОВ "БКЗ-Інвест" кредит у порядку і на умовах, визначених цим договором (далі-кредитний договір) (т. 1 а. с. 14-25).

Загальний термін кредитування: з дати укладення цього договору та по 26.08.2016 (п.1.3 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, ліміт кредитної лінії (граничний розмір кредиту) встановлений наступним чином: в період з дати набрання чинності цим договором по дату закінчення терміну дії кредитної лінії, зазначеного у п.1.3 цього договору - 485000 грн.

Розмір процентів за користування кредитом - 23 (п.1.4 кредитного договору).

Згідно п.3.1 кредитного договору, позичальник повинен повернути банку кредит у останній день терміну дії кредитної лінії, зазначеного у пункті 1.3. цього договору.

Як зазначає Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Юнісон» та не заперечується ТОВ «БКЗ-Інвест», ПАТ "Банк "Юнісон" належним чином виконав взяті на себе кредитні зобов`язання та у відповідності до додаткової угоди № 1 від 01.09.2015, додаткової угоди № 3 від 02.09.2015, додаткової угоди № 4 від 02.09.2015, додаткової угоди № 5 від 02.09.2015, додаткової угоди № 6 від 02.09.2015, додаткової угоди № 7 від 03.09.2015, додаткової угоди № 8 від 03.09.2015 до кредитного договору надав ТОВ "БКЗ-Інвест" транші кожен на загальну суму 485000 грн., а у відповідності до додаткової угоди № 9 від 03.09.2015 до кредитного договору надав ТОВ "БКЗ-Інвест" транш у сумі 293 294,59 грн., всього - 3688294,59 грн.

28.08.2015 між ПАТ "Банк "Юнісон" та ТОВ "Динеро-Капітал" укладено генеральний договір про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 (далі-депозитний договір) (а.с.26), відповідно до умов якого, вкладник передає в користування банку грошові кошти на підставі додаткових договорів до цього генерального депозитного договору, в яких сторони визначають умови вкладу (депозиту), зокрема: суму, процентну ставку, строк розміщення грошових коштів та номер рахунку, який відкривається банком для обліку вкладу (депозиту).

Відповідно до додаткового договору №3001769/1-1 від 28.08.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 500000 грн.: з 28.08.2015 по 31.08.2015; процентна ставка - 12% річних (а.с.30 т.1).

Згідно додаткового договору №3001769/1-2 від 01.09.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 500000 грн.: з 01.09.2015 по 31.08.2016; процентна ставка - 21,5% річних (а.с.31 т.1).

За умовами додаткового договору №3001769/1-3 від 02.09.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 500000 грн.: з 02.09.2015 по 01.09.2016; процентна ставка - 21,5% річних (а.с.32 т.1).

Відповідно до додаткового договору №3001769/1-4 від 02.09.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 500000 грн.: з 02.09.2015 по 01.09.2016; процентна ставка - 21,5% річних (а.с.33 т.1).

Згідно додаткового договору №3001769/1-5 від 02.09.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 500000 грн.: з 02.09.2015 по 01.09.2016; процентна ставка - 21,5% річних (а.с.34 т.1).

За умовами додаткового договору №3001769/1-6 від 02.09.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 500000 грн.: з 02.09.2015 по 01.09.2016; процентна ставка - 21,5% річних (а.с.35 т.1).

У відповідності до додаткового договору №3001769/1-7 від 03.09.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 500000 грн.: з 03.09.2015 по 02.09.2016; процентна ставка - 21,5% річних (а.с.36 т.1).

Відповідно до додаткового договору №3001769/1-8 від 03.09.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 500000 грн.: з 03.09.2015 по 02.09.2016; процентна ставка - 21,5% річних (а.с.37 т.1).

За умовами додаткового договору №3001769/1-9 від 03.09.2015 до депозитного договору, термін розміщення вкладу в розмірі 302 365,56 грн.: з 03.09.2015 по 02.09.2016; процентна ставка - 21,5% річних (а.с.38 т.1).

Станом на листопад 2019 на вкладному (депозитному) рахунку ТОВ «Динеро-Капітал», відкритому в ПАТ "Банк "Юнісон", були наявні грошові кошти в розмірі 3802365,56 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією облікової картки рахунку (т.1 а.с. 119) та не спростовано ПАТ "Банк "Юнісон" в процесі розгляду справи.

01.09.2015, 02.09.2015, 03.09.2015 між ПАТ "Банк "Юнісон" та ТОВ "Динеро-Капітал" укладено наступні договори застави: № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-1 від 01.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-2 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-3 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-4 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-5 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-6 від 03.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-7 від 03.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-8 від 03.09.2015 (а. с. 39-111 т.1).

За умовами вказаних договорів, ТОВ "Динеро-Капітал" в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "БКЗ-Інвест" перед ПАТ "Банк "Юнісон" за кредитним договором №05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015, передав в заставу право вимоги отримання грошових коштів (депозитів), розміщених на вкладному (депозитному) рахунку ТОВ "Динеро-Капітал" в ПАТ "Банк "Юнісон" .

Так, договорами застави № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-1 від 01.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-2 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-3 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-4 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-5 від 02.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-6 від 03.09.2015; № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-7 від 03.09.2015 ТОВ "Динеро-Капітал" передало в заставу ПАТ "Банк "Юнісон" права вимоги отримання грошових коштів в сумі 500000 грн. за кожним забезпеченням.

За договором застави № 05/15/КЛ-МБ-ЗМ-8 від 03.09.2015 передано права вимоги отримання грошових коштів в сумі 305365,56 грн.

Згідно п. п. 1.1., 3.1. договорів застави, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "БКЗ-Інвест" та ТОВ "Динеро-Капітал", які випливають з кредитного договору, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії, а також в забезпечення виконання зобов`язань заставодавця, які випливають із договорів застави, з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії, та які (зобов`язання) перелічені у статті 2 договорів застави та/або можуть виникнути в майбутньому за чинним кредитним договором та/або за договорами застави, ТОВ "Динеро-Капітал" передає банку в заставу майнові права (права вимоги) отримання грошових коштів, які розміщені на вкладному (депозитному) рахунку в ПАТ "Банк "Юнісон" .

Відповідно до абз. 1 пункту 2.1. договорів застави, заставою забезпечується зобов`язання боржника та заставодавця, які випливають з кредитного договору, та можуть виникнути в майбутньому за основним договором щодо зобов`язання повернути Банку кредит, наданий в гривні, в межах кредитної лінії, відкритої терміном до 26.08.2016 за кредитним договором з лімітом кредитування (кредитної лінії) в сумі 485 000 грн.

Заставою відповідно до договорів застави забезпечується виконання зобов`язань боржника за кредитним договором та зобов`язань заставодавця, а також виконання зобов`язань будь-якого нового боржника за основним договором, в разі переведення боргу боржника на іншу особу чи припинення боржника, а також виконання зобов`язань будь-якого нового заставодавця за договорами застави в разі переходу права власності на предмет застави до третьої особи незалежно від підстав такого переходу (п.2.3 договорів застави).

Відповідно до п. 6.1 договорів застави, за рахунок предмета застави банк має право задовольнити свої вимоги, що забезпечені заставою згідно із ст. 2 договору, у повному обсязі, що визначається на момент фактичного відшкодування.

Пунктом 6.2. договорів застави передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання боржником або заставодавцем будь-якого із зобов`язань, зазначених в ст. 2 договорів застави, воно/и не буде/уть виконане/і або буде/уть виконане/і неналежним чином, а також в інших випадках, передбачених договорами застави, кредитним договором та/або чинним законодавством України.

За умовами п.6.4 договорів застави, порядок звернення стягнення на предмет застави для погашення боргу за кредитним договором та договорами застави визначається банком та може здійснюватися на підставі рішення суду в порядку встановленому чинним законодавством України, або в позасудовому порядку, згідно вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Згідно п. 6.5.1.1. договорів застави, для задоволення вимог заставодержателя в тому обсязі, який існує на момент фактичного задоволення вимог, в тому числі: в сумі боргу за основним зобов`язанням, процентами, неустойкою, комісіями, збитками, завданими простроченням виконання, витратами, пов`язаними з утриманням та зверненням стягнення на предмет застави, сторони домовились про відступлення заставодавцем права вимоги, що витікає з заставленого права, на користь заставодержателя на наступних умовах та в наступному порядку, зокрема невиконання боржником хоча б одного з зобов`язань, передбаченим основним договором (в тому числі хоча б одноразового порушення порядку повернення/сплати основного зобов`язання, хоча б одноразового прострочення сплати процентів, в тому числі невиконання вимоги про дострокове повернення/сплату основного зобов`язання та сплати процентів, тощо.

В газеті "Голос України" № 114 (6869) від 22.06.2018 (т.1 а.с.112-113) опубліковано оголошення про те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2018 № 1725" "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Юнісон" та делегування повноважень ліквідатора Банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Юнісон" з 19.06.2018 до 18.06.2020 включно; уповноваженою особою Фонду, з делегуванням повноважень ліквідатора банку ПАТ "Банк "Юнісон" призначено Федорченка Андрія Володимировича строком на 2 роки, з 19.06.18 по 18.06.2020.

06.07.2018 ТОВ "Динеро-Капітал" направлено на адресу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Юнісон» заяву вих. № 163 про включення до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Банк "Юнісон" грошових вимог ТОВ "Динеро-Капітал" в розмірі 4 302 365,56 грн. (т. 1 а. с. 114).

Листом № 976/20 від 07.11.2019 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Федорченко А.В. повідомив ТОВ "Динеро-Капітал" про визнання вимог останнього в розмірі 3802365,56 грн., та про їх включення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Юнісон", сьома черга (т. 1 а. с. 115).

ТОВ "Динеро-Капітал" звернулося до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко А.В. з листом №169 від 02.12.2019, в якому просило погасити акцептовані вимоги ТОВ "Динеро-Капітал" шляхом перерахування на його користь 3802365,56 грн. (т. 1 а. с.116).

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" надіслала на адресу ТОВ "Динеро-Капітал" письмове повідомлення від 27.11.2019 про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання (а.с.117 т.1).

У вказаному повідомленні уповноважена особа Фонду вказала на те, що ТОВ «БКЗ-Інвест» свої зобов`язання за кредитним договором не виконало, внаслідок чого станом на 25.11.2019 за останнім утворилася заборгованість в розмірі 6 940 938,46 грн., з яких: основна заборгованість - 3 688 294,59 грн., за відсотками - 3 252 643,87 грн. Посилаючись на умови кредитного, депозитного договорів та договорів застави, приписи ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", уповноважена особа Фонду повідомила ТОВ "Динеро-Капітал" про те, що у разі непогашення заборгованості протягом 10 днів з дня отримання повідомлення, ПАТ «Банк Юнісон» буде змушене в позасудовий спосіб звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом відступлення обтяжувачу (ПАТ "Банк "Юнісон") права задоволення забезпеченої обтяжуванням вимоги з подальшим списанням коштів з рахунку ТОВ "Динеро-Капітал" в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ТOB "БКЗ-Інвест".

ТОВ "Динеро-Капітал" вважає такі дії ПАТ "Банк "Юнісон" та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко А.В. незаконними та зазначає про те, що на час звернення Уповноваженої особи Фонду із повідомленням від 27.11.2019 строк дії кредитного та депозитного договорів припинився, а тому припинилася і застава за договорами застави, предметом якої є право ПАТ "Банк "Юнісон" отримання грошових коштів (депозитів), розміщених на вкладному (депозитному) рахунку ТОВ "Динеро-Капітал" в ПАТ "Банк "Юнісон". Як наслідок, на думку ТОВ "Динеро-Капітал", наявний обов`язок Фонду сплатити на користь ТОВ "Динеро-Капітал" кошти, як кредитору з акцептованими грошовими вимогами, в межах ліквідаційної процедури ПАТ "Банк "Юнісон".

Отже, позивач, посилаючись на депозитний договір та ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наполягає на поверненні йому залишку депозитного вкладу на суму 3802365,56 грн.

Відповідно до п. 3.1.2 депозитного договору, банк зобов`язується після закінчення терміну дії кожного окремого додаткового договору до цього генерального депозитного договору, повертати грошові кошти вкладнику.

За Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ст.45), депозитний вклад підлягає поверненню вкладнику, в тому числі, у випадку відкриття ліквідаційної процедури.

Ініціювання процедури ліквідації ПАТ «Банк Юнісон» як юридичної особи зумовило для ТОВ "Динеро-Капітал" настання відповідних правових наслідків, зокрема виникнення спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до ПАТ "Банк "Юнісон" та їх задоволення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в порядку та черговості, передбачених Законом України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 45 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Стаття 52 вказаного Закону встановлює черговість та порядок задоволення вимог до банку.

Як встановлено судом, 06.07.2018 ТОВ "Динеро-Капітал" (як кредитор ПАТ "Банк "Юнісон"), в порядку та в строки, визначені ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», звернулося до Фонду в особі уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" із заявою про включення грошових вимог в розмірі З802365,56 грн до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Уповноважена особа Фонду визнала грошові вимоги позивача в розмірі З802365,56 грн., включила їх до Реєстру акцептованих кредиторів, до сьомої черги, про що повідомила позивача листом № 976/20 від 07.11.2019.

Таким чином, вимога про повернення грошових коштів заявлена ТОВ "Динеро-Капітал" у строки, встановлені приписами ч.5 ст. 45 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» та акцептована уповноваженою особою Фонду.

Згідно позиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, грошові кошти, розміщені позивачем на депозитному рахунку є предметом застави за зобов`язаннями третього відповідача за кредитним договором № 05/15/КЛ-МБ.

Другий відповідач відмовляє позивачу у праві на повернення депозитних коштів у зв`язку із зверненням стягнення ліквідатором банка (представником Фонду) на предмет застави в порядку ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", про що свідчить надіслане Уповноваженою особою Фонду письмове повідомлення від 27.11.2019 на адресу ТОВ "Динеро-Капітал" про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Судова колегія не погоджується з позицією відповідача у зв`язку із наступним.

Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.590 ЦК України).

Статтею 20 Закону України "Про заставу" також передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до п.6.4 договорів поруки, порядок звернення стягнення на предмет застави для погашення боргу за основним договором та цим договором визначається заставодержателем та може здійснюватися на підставі рішення суду в порядку, встановленому чинним законодавством України, або в позасудовому порядку, згідно вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

За положеннями статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Порядок ведення Державного реєстру обтяжень нерухомого майна затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830.

Отже, законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

Аналогічна правова думка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №320/8269/15-ц.

У статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Повідомлення повинно містити таку інформацію:

1) зміст порушення, вчиненого боржником;

2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги;

3) опис предмета забезпечувального обтяження;

4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу;

5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач;

6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.

Таким чином, Закон пов`язує подальші дії стягувача не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й установлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу цього строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави.

Отже, реалізація права звернення на предмет застави потребує певної послідовної сукупності дій заставодержателя.

В матеріалах справи відсутні докази наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про реєстрацію звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави є правом, а не обов`язком другого відповідача, і у випадку його реалізації потребує певної послідовної сукупності дій, чого не відбулося в даному випадку у зв`язку з тим, що другий відповідач цим своїм правом на скористався.

В судовому засіданні 10.09.2020 представник другого відповідача не зміг надати пояснення щодо існування доказів реєстрації звернення стягнення на предмет застави.

З огляду на наведене, до ПАТ «Банк Юнісон» майнові права на вклад (грошові кошти) не перейшли.

Враховуючи наведене, обов`язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі уповноваженої особи Фонду Федорченко А.В., який здійснює ліквідаційну процедуру ПАТ "Банк "Юнісон", сплатити в межах виконання ліквідаційної процедури, грошові кошти ТОВ "Динеро-Капітал" ґрунтується на приписах ст.ст. 45, 48, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та умовах депозитного договору.

Стосовно позовних вимог про визнання припиненим кредитного договору №05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015, укладеного між ТОВ "БКЗ-Інвест" та ПАТ "Банк "Юнісон", судова колегія зазначає наступне.

Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що строк повернення кредиту сплинув 26.08.2016, ПАТ "Банк "Юнісон" не реалізувало право на примусове стягнення з ТОВ "БКЗ-Інвест" існуючої заборгованості за договором в межах трирічного строку позовної давності, у зв`язку з чим, кредитний договір є припиненим на підставі ст.256, 257, 598, ч. 1 ст. 605 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.3 кредитного договору, загальний термін кредитування: з дати укладення цього договору та по 26.08.2016.

В п.9.8 кредитного договору зазначено, що він вступає в силу з дати його укладення (01.09.2015) та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником усіх зобов`язань за цим договором.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Сплив позовної давності як підставу для припинення зобов`язання норми глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України не передбачає.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право.

Однак, за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267 ЦК України).

Отже, ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Таким чином, за загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстави пропущення позовної давності, зобов`язання не припиняється.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2019 у справі 201/13602/16-ц, від 10.10.2019 р. у справі № 357/9126/17-ц.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання припиненим кредитного договору № 05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015, укладеного між ТОВ "БКЗ-Інвест" та ПАТ "Банк "Юнісон".

Позивач в позові просить визнати припиненим генеральний договір про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015, з усіма додатками та додатковими договорами, укладений між ТОВ "Динеро-Капітал" та ПАТ "Банк "Юнісон".

Судова колегія з цього приводу зазначає наступне.

Згідно ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами депозитного договору (п.1.2), вкладник передає в користування банку грошові кошти на підставі додаткових договорів до цього генерального депозитного договору, в яких сторони визначають умови вкладу (депозиту), зокрема: суму, процентну ставку, строк розміщення грошових коштів та номер рахунку, який відкривається банком для обліку вкладу (депозиту).

Відповідно до п. 6.3 договору, всі додаткові договори, укладені сторонами до цього генерального депозитного договору, є його невід`ємними частинами.

В п.6.4 генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015 сторони узгодили, що цей договір припиняє свою дію шляхом укладення сторонами відповідного договору або шляхом подання вкладником заяви про закриття всіх рахунків, які були відкриті банком на підставі укладених між сторонами додаткових договорів до генерального депозитного договору або через три роки з дати останньої дії (повернення коштів вкладникові, виплата процентів за додатковими договорами) та за умови відсутності діючого додаткового договору.

Таким чином, умовами депозитного договору передбачено, що через три роки з дати останньої дії за цим договором, він припиняється, за умови відсутності діючого додаткового договору.

Як свідчать матеріали справи, останньою датою виплати процентів за додатковими договорами в розмірі 60137,33 грн. є 04.04.2016, що підтверджується обліковою карткою по поточному рахунку та обліковою карткою по депозитному рахунку (а.с. 119-121 т.1).

Разом із тим, за додатковими договорами №3001769/1-7, №3001769/1-8, №3001769/1-9 від 03.09.2015 до депозитного договору, термін дії договорів був визначений по 02.09.2016.

Отже, на час останньої дії, а саме, виплати вкладнику процентів за депозитним договором, діяли вказані додаткові договори з терміном розміщення вкладу - по 02.09.2016.

За вказаних обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що генеральний договір про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015 припинив свою дію 02.09.2019 на підставі п.6.4 договору, зі спливом трьох років після закінчення терміну розміщення вкладів та у зв`язку із відсутністю будь-яких дій за договором.

ПАТ "Банк "Юнісон" та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко А.В. заперечують проти обставини припинення депозитного договору.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для захисту порушених прав та інтересів позивача шляхом задоволення позовних вимог про визнання припиненим генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015.

В апеляційній скарзі другий відповідач посилається на те, що з 28.04.2016 в ПАТ «Юнісон Банк» введено тимчасову адміністрацію, а з 19.06.2018 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Юнісон", у зв`язку з чим, будь-які операції за генеральним договором про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015 не могли бути здійснені. Другий відповідач вважає, що вказаний договір не припинився, про що свідчать подальші дії сторін щодо включення ТОВ "Динеро-Капітал" до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Юнісон».

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Судова колегія зазначає, що після запровадження в банку 28.04.2016 тимчасової адміністрації та 19.06.2018 введення процедури ліквідації банку правовідносини сторін за депозитним договором не були припинені, депозитний договір діяв.

У зв`язку з чим, 06.07.2018 позивач, на виконання ч.5 ст.45 вказаного Закону, направив Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко А.В. заяву про визнання кредиторських вимог на суму 4 302 365,56 грн. і ці вимоги були включені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Генеральний договір про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015 припинив свою дію 02.09.2019 на підставі п.6.4 цього договору, тобто, вже більше як через рік після запровадження процедури ліквідації банку.

Разом із тим, припинення депозитного договору не є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача з повернення вкладу, оскільки в такому випадку у банку відсутні правові підстави продовжувати користуватися грошовими коштами вкладника.

Водночас, чинним законодавством не передбачено такої підстави для продовження строку дії договору як запровадження в банку тимчасової адміністрації чи процедури ліквідації банку.

Позивач в позові просить визнати припиненою заставу, що ґрунтується на договорах застави №05/15/КЛ-МБ-ЗМ-1 від 01.09.2015; №05/15/КЛ-МБ-ЗМ-2 від 02.09.2015; №05/15/КЛ-МБ-ЗМ-3 від 02.09.2015; №05/15/КЛ-МБ-ЗМ-4 від 02.09.2015; №05/15/КЛ-МБ-ЗМ-5 від 02.09.2015; №05/15/КЛ-МБ-ЗМ-6 від 03.09.2015; №05/15/КЛ-МБ-ЗМ-7 від 03.09.2015; №05/15/КЛ-МБ-ЗМ-8 від 03.09.2015, укладених між ТОВ "Динеро-Капітал" та ПАТ "Банк "Юнісон".

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 договорів застави, заставою забезпечуються зобов`язання боржника (ТОВ "БКЗ-Інвест") та заставодавця (ТОВ "Динеро-Капітал"), що випливають з основного договору (кредитний договір №05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015р.), в тому числі, щодо повернення кредитних коштів, сплати нарахованих відсотків, штрафних санкцій тощо.

Згідно п. З.1 договорів застави, предметом застави є право вимоги отримання грошових коштів у визначеній відповідним договором сумі, розміщених на вкладному рахунку позивача в банку за відповідним додатковим договором до генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015.

За положеннями п. 5.3 договорів застави, встановлена цими договорами застава припиняється, зокрема, з підстав, передбачених Законом України "Про заставу" та інших нормативних актів законодавства.

Статтею 28 Закону України "Про заставу" передбачено, що застава припиняється, зокрема, при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави.

Як вже встановлено судом, строк дії генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015 припинився 02.09.2019.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наслідком припинення строку дії генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015 та додаткових договорів до нього є припинення (закінчення) терміну дії права, що є предметом застави (права вимоги ТОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Банк "Юнісон" щодо повернення коштів на підставі генерального договору).

За наведеного, позовні вимоги в частині визнання припиненою застави, що ґрунтується на вищевказаних договорах застави правомірно задоволено судом першої інстанції.

Перший та другий відповідачі заперечують обставину припинення договорів застави та зазначають про те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особі Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко Андрія Володимировича направлено на адресу ТОВ "Динеро-Капітал" письмове повідомлення від 28.11.2019 про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та звернено стягнення на предмет застави відповідно до ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Матеріали справи не містять доказів дотримання ПАТ "Банк "Юнісон" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вказаного позасудового порядку звернення стягнення на предмет договорів застави, зокрема, направлення під час дії депозитного договору та договорів застави на адресу боржника та заставодавця повідомлення про звернення стягнення на предмет застави в порядку ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а також доказів реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Повідомлення від 28.11.2019 про звернення стягнення на предмет застави направлено Фондом на адресу ТОВ "Динеро-Капітал" після припинення строку дії генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015 та договорів застави.

При цьому, доказів наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про реєстрацію звернення стягнення на предмет застави другим відповідачем суду не надано.

Отже, відсутні підстави вважати, що до ПАТ «Юнісон Банк» перейшло право вимоги отримання грошових коштів, розміщених на вкладному рахунку позивача в банку за відповідним додатковим договором до генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій №3001769/1 від 28.08.2015.

Судова колегія також враховує, що за положеннями ч.6 ст.38 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Під час здійснення ліквідації банку Фонд вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб (ст.48 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб»).

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не надано суду доказів вжиття ним заходів зі стягнення заборгованості як з ТОВ «БКЗ-Інвест» (боржника), так і ТОВ «Динеро-Капітал» як заставодавця за кредитним договором №05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015 під час дії депозитного договору та договорів застави.

Доводи другого відповідача про наявність заборгованості у ТОВ «БКЗ-Інвест» в розмірі 6 940 938,46 грн. за кредитним договором №05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015 не підтверджені документально.

Представник другого відповідача в судовому засіданні 10.09.2020, на запитання суду, пояснила, що у Фонду відсутні документи на підтвердження розміру заборгованості третього відповідача перед банком.

Судова колегія враховує, що 07.11.2019 Фонд повідомив позивача про включення його до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Юнісон Банк», з огляду на наявність на вкладному рахунку позивача у ПАТ «Юнісон Банк» залишку грошових коштів в розмірі 3 802 365,56 грн., відповідно до генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015.

Разом із тим, 28.11.2019 позивачу було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження - право вимоги ТОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Банк "Юнісон" щодо повернення коштів, розміщених на рахунках позивача в ПАТ «Банк Юнісон» на підставі депозитного договору.

Враховуючи, що на час направлення вказаного повідомлення від 28.11.2019 депозитний договір та договори застави були припинені, вказані дії банку не відповідають приписам ст.28 Закону України «Про заставу» та ст.ст.26, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», п.3 ч.1 ст.48 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

Судова колегія враховує, що визначений в ст.15 Цивільного кодексу України перелік способів захисту цивільних прав та обов`язків не є вичерпним.

Згідно ч.3 ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту): під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У даному випадку обраний позивачем спосіб захисту цивільних право у вигляді вимог про визнання незаконними дій відповідача не суперечить вказаним положенням закону, пов`язаний з можливістю реалізації права на судовий захист в контексті решти заявлених позивачем вимог, та спроможний ефективно захистити права та інтереси позивача.

З метою повного захисту порушеного права позивача, позовні вимоги в частині визнання незаконними дій ПАТ "Банк "Юнісон", направлених на звернення із вимогами до ТОВ "Динеро-Капітал" згідно з письмовим повідомленням (про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання) від 27.11.2019 про погашення, в якості заставодавця, зобов`язань ТОВ "БКЗ-Інвест" за кредитним договором №05/15/КЛ-МБ від 01.09.2015 правомірно задоволено судом першої інстанції.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко Андрія Володимировича, сплатити кредитору, ТОВ "Динеро-Капітал", в межах ліквідаційної процедури ПАТ "Банк "Юнісон" грошові кошти в розмірі 3802365,56 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Судова колегія враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

02.09.2019 депозитний договір та відповідно договори застави припинили свою дію.

Втім, припинення депозитного договору не звільняє Фонд, як особу, що відповідає за ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон", в тому числі здійснює розрахунки з кредиторами, від обов`язку сплатити ТОВ "Динеро-Капітал" кошти, розміщені ним на вкладному (депозитному) рахунку, з огляду на приписи ст.ст. 45, 48, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та наступні положення законодавства.

Згідно ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Отже, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна, в тому числі грошей, виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Враховуючи наведене, після 02.09.2019 (дата припинення дії генерального договору про здійснення вкладних (депозитних) операцій № 3001769/1 від 28.08.2015), правова підстава для утримання ПАТ "Банк "Юнісон" грошових коштів ТОВ "Динеро-Капітал" відпала, у зв`язку із чим, у ПАТ "Банк "Юнісон" наявний обов`язок повернути ТОВ "Динеро-Капітал" грошові кошти також на підставі ст. ст. 387, 1212 ЦК України.

Викладеним спростовуються доводи апелянта про неможливість одночасного заявлення позовних вимог про визнання припиненим депозитного договору та зобов`язання Фонду виплатити ТОВ "Динеро-Капітал", в межах ліквідаційної процедури ПАТ "Банк "Юнісон", грошові кошти в розмірі, акцептованому Фондом в особі Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон".

Відмова Фонду в особі Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон", від сплати ТОВ "Динеро-Капітал", як кредитору ПАТ "Банк "Юнісон", грошових коштів в розмірі, акцептованому Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" порушує майнові права ТОВ "Динеро-Капітал", що є підставою для їх судового захисту.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про зобов`язання Фонду сплатити ТОВ "Динеро-Капітал" грошові кошти в розмірі, акцептованому Уповноваженою особою, в порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в межах ліквідаційної процедури ПАТ "Банк "Юнісон" правомірно задоволено судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі другий відповідач зазначає про те, що на час ухвалення оскаржуваного рішення суду ПАТ «Банк Юнісон» існувало як окрема юридична особа, у зв`язку з чим, належним відповідачем за позовною вимогою про сплату ТОВ «Динеро-Капітал» грошових коштів в межах ліквідаційної процедури є ПАТ «Банк Юнісон» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ «Банк Юнісон».

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону).

Відповідно до ст.48 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Уповноважена особа Фонду у частині реалізації повноважень Фонду щодо банку, до якого застосовано тимчасову адміністрацію/ліквідацію, виконує повноваження органу управління останнього, оскільки після призначення тимчасової адміністрації/ліквідації керівництво банку втрачає свої повноваження, та повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним із яких є задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має здійснювати (як самостійно, так і шляхом делегування своїх повноважень уповноваженій особі Фонду) ліквідаційну процедуру банківської установи відповідно до приписів вказаного Закону.

Оскільки обов`язки зі здійснення ліквідаційної процедури, зокрема проведення розрахунків з кредиторами, покладено саме на Фонд (безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі), стороною у відповідних спорах , що пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, має бути саме Фонд - безпосередньо або в особі відповідної уповноваженої особи, яка є працівником Фонду.

У цій справі позовні вимоги заявлені як до ПАТ «Юнісон Банк», так і до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко Андрія Володимировича.

Враховуючи, що відповідно до ст.48 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», задоволення вимог кредиторів під час ліквідації ПАТ «Банк Юнісон» здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Юнісон" Федорченко Андрія Володимировича, позовні вимоги про зобов`язання сплатити кредитору в межах ліквідаційної процедури грошові кошти, правомірно заявлено саме до останнього.

Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 12.04.2018 у справі №820/11591/15, від 11.04.2018 у справі №910/12994/16 ( на які посилається апелянт) вказаного вище не спростовують, оскільки у вказаних постановах йде мова про те, що від імені банку, який виводиться з ринку, у різних правовідносинах, діє уповноважена особа Фонду, виконуючи функції виконавчого органу банку (керівника банку).

В апеляційній скарзі другий відповідач, що стягнуті за оскаржуваним рішенням суду витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн. є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Судова колегія враховує наступне.

12.05.2020 позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з клопотанням про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких складає 38500 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивачем як клієнтом, та адвокатським бюро "Бігдан Олексій" укладено договір про надання правової допомоги б/н від 02.12.2019 (а.с.77 т.2), відповідно до умов якого клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання надати клієнту за винагороду необхідну правову допомогу у спорі між ТОВ "Динеро-Капітал", ТОВ "БКЗ-Інвест", ПАТ "Банк "Юнісон", та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання припиненими кредитного та депозитного договорів; визнання припиненою застави; визнання незаконності дій ПАТ "Банк "Юнісон" та зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб сплатити кошти.

Відповідно до п.3.1 договору про правничу допомогу, вартість послуг бюро, умови, строки, порядок розрахунків за договором, сторони оговорюють в додатку до цього договору. Сторони домовилися, що орієнтовна вартість послуг за цим договором складає 30000 грн. Остаточна вартість послуг визначається в порядку, встановленому у додатку до цього Договору.

Згідно додатку № 1 від 15.01.2020 до договору про правничу допомогу, сторони домовилися про перелік послуг, які бюро може надавати за договором, їх вартість та порядок сплати.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 додатку, за наслідками надання зазначених у п. 1.1 додатку послуг, бюро складає акт виконаних робіт та направляє його для підписання клієнту. Клієнт в строк 30 календарних днів зобов`язаний сплатити вартість наданих бюро послуг, відображених в акті виконаних робіт, шляхом внесення в касу бюро або перерахування на розрахунковий рахунок.

12.05.2020 сторони підписали акт виконаних робіт, відповідно до якого, бюро надано послуги за договором на загальну суму 38500 грн., в тому числі, правовий аналіз спору, вивчення документів - 15000 грн., складання тексту позовної заяви- 5000 грн., формування позовної заяви - 1000 грн., підготовка відповіді на відзив - 2000 грн., консультації з клієнтом - 1000 грн./год (6,5 годин), представництво в суді - 9000 грн. (а.с.78 т.2).

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, дослідивши надані позмвачем документи, врахувавши характер спору у цій справі, ступінь її складності, суму заявленого позову, розмір заявлених до стягнення та задоволених судом позовних вимог, витрачений адвокатом час на надання правової допомоги; керуючись принципами справедливості та верховенством права, дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, а справедливим і співрозмірним є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу - 30000 грн.

Суд першої інстанції, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, та конкретних обставин справи, дійшов правильного висновку про те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, у зв`язку з чим, зменшив їх розмір до 30000 грн.

Другим відповідачем в апеляційній скарзі не обґрунтовано, в чому полягає неспівмірність витрат на правову допомогу (які вже зменшені судом першої інстанції) зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судова колегія враховує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято 12.05.2020.

13.05.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №7030530 про припинення ПАТ «Банк Юнісон», що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з відповідного реєстру (а.с.185-187 т.2).

10.07.2020 ухвалою Східного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Юнісон». (другого відповідача).

Отже, юридична особа першого відповідача - ПАТ «Банк Юнісон» припинена після ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі.

Судова колегія приймає до уваги наступну правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №910/15925/18:

«У разі припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення судового рішення суд апеляційної інстанції не має права постановляти ухвалу про закриття апеляційного провадження, оскільки така підстава відсутня у переліку, що закріплений у частині 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

У такому разі, відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судове рішення у формі постанови, якою має право:

(1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, що передбачено у пункті 1 частини 1 статті 275, частині 3 статті 278, частині 1 статті 281 Господарського процесуального кодексу України; або

(2) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково, якщо судом першої інстанції ухвалено рішення, яке не є законним і обґрунтованим, та після ухвалення судового рішення припинено юридичну особу, яка була однією із сторін у справі, і спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 6 частини 1 статті 231, пункт 4 частини 1 статті 275, частини 1 та 3 статті 278, частина 1 частина 1 статті 281 Господарського процесуального кодексу України)».

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги другого відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2020 року у справі №922/548/20 - без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на другого відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу другого відповідача залишити без задоволення

Рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2020 року у справі №922/548/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.09.2020р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.В. Зубченко