РІШЕННЯ

08 вересня 2020 року м. ТернопільСправа № 11/Б-1203(921/157/20)

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

при секретарі судового засідання Шмир А.І.

розглянув матеріали справи

за позовом: Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" 47373, Тернопільська область, Збаразький район, с.Зарубинці, вул.Заводська,1,

до відповідача: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 46021, м.Тернопіль, вул.Грушевського,8,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (м. Київ, вул. Грушевського,12/2,01008)

про зобов"язання вчинити дії /зняття арештів з рахунків/

в межах справи № 11/Б-1203 про визнання банкрутом Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", с.Зарубинці Збаразького району Тернопільської області

За участі представників:

Позивача: Лакомий О.Б.

Відповідача: Наконечна І В.;

Третьої особи: не з`явився.

Суть справи: Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09 листопада 2009 року порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", с. Зарубинці Збаразького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 00375065.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09 березня 2010 року затверджено Реєстр вимог кредиторів по справі № 11/Б-1203 відносно Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", с.Зарубинці Збаразького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 00375065.

Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" 47373, Тернопільська область, Збаразький район, с.Зарубинці, вул.Заводська,1, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 46021, м. Тернопіль, вул.Грушевського,8, про зобов"язання вчинити дії/ зняття арештів з рахунків/.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 11/Б-1203 (921/157/20) в межах провадження у справі № 11-Б/1203 про банкрутство ДП "Зарубинський спиртовий завод" за правилами загального позовного провадження; призначено у справі підготовче засідання на 03 квітня 2020 року.

20.03.2020 на адресу суду від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надійшло клопотання про залучення до участі у справі № 11/Б-1203 третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору №2431-05/277 від 19.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01 липня 2020 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (м. Київ, вул. Грушевського,12/2,01008). Призначено у справі підготовче засідання на 03 серпня 2020 року .

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.08.2020 відкладено у справі підготовче засідання на 21 серпня 2020 року .

21.08.2020 року на адресу суду від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) надійшов відзив № 8973/04.1-32 від 19.08.2020 (вх.№ 5641 від 21.08.2020) в якому відповідач просить в позові відмовити оскільки ДП "Зарубинський спиртовий завод" на надано будь-якого підтвердження того, що дані рахунки арештовано саме органом Державної виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21 серпня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу № 11/Б-1203 (921/157/20) до судового розгляду по суті на 08 вересня 2020 року.

В судовому засіданні 8 вересня 2020 року представник ДП "Зрубинський спиртовий завод" позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на розрахункові рахунки Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" , а саме: ПАТ "Кредобанк", рахунок № НОМЕР_1 , МФО 325365;ПАТ "Промінвестбанк", рахунок № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , МФО 300012;АБ "Укргазбанк", рахунок № НОМЕР_4 , МФО 320478; ТОД АТ "Райффайзен Банк Аваль", рахунок № НОМЕР_5 ;AT "Укрексімбанк", рахунок № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , МФО 322313; АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", рахунок № НОМЕР_8 , МФО 313849; ПАТ "Укрсоцбанк", рахунок № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , МФО 300023 накладено арешт органами ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, при цьому зазначає, що даними рахунками не користується, однак банківськими установами за розрахунково-касове обслуговування здійснюється нарахування комісії, що в в майбутньому призведене до заборгованості ДП "Зарубинський спиртовий завод" перед банківськими установами.

З метою зняття арештів з рахунків, які були відкриті в банківських установах до порушення справи про банкрутство позивач, 27 серпня 2019 року листом за вих. №226 звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, однак листом № 267 від 28 вересня 2019 р. Головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області повідомлено, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника.

Відтак, позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про скасування арештів з рахунків, так як вважає, що існування арештів, накладених на вищевказані рахунки в банківських установах, позбавляє його можливості закрити згадані рахунки, для уникнення в майбутньому заборгованості за розрахунково-касове обслуговування рахунків.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність", арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" - про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Разом із тим, особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту - ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до норм даного закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 7 Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнацня недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

На день розгляду справи № 11/б-1203 (921/157/20) Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" знаходиться в процедурі розпорядження майном.

Згідно п.6 ст.44 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

ДП "Зарубинський спиртовий завод" жодним чином не обгрунтувано тієї обставини, що арешти накладені на рахунки боржника перешкоджають його господарській діяльності та відновленню його платоспроможності.

Окрім того, в обгрунтування позовних вимог заявником не долучено жодної Постанови державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод".

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, з огляду на наведені обставини, суд вважає позовні вимоги Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію рішення суду направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення сторонам у справі.

Повний текст рішення підписано 22.09.2020.

Суддя А.М. Сидорук