РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.09.2020Справа № 910/18657/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Зінчук С. В., розглянувши за правилами загального позовного провадження,

справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Закревського 101» (вул. Миколи Закревського, буд. 101, м. Київ, 02232) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» (провулок Михайлівський, буд. 8, кв. 4А, м. Київ, 01001), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича ( АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фіаніт» (ідентифікаційний код 32377750, вул. Градинська, буд. 20, кв. 1, м. Київ, 02097) про скасування запису про державну реєстрацію права,

Представники сторін:

від позивача: Поліщук Р.М.;

від відповідача 1: Качараба В.П.,

від відповідача 2: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились;

В С Т А Н О В И В:

24.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд скасувати запис про право власності № 34211117 (підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 49747575 від 19.11.2019 15:03:30, приватний нотаріус Войтовський Валентин Сергійович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); судові витрати покласти на відповідачів пропорційно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» було здійснено державну реєстрацію права власності на допоміжне приміщення багатоквартирного будинку, де знаходиться індивідуальний тепловий пункт, який не є нерухомим майном, чим порушуються права ОСББ «Закревського 101».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2019 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Закревського 101» залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

09.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у вказаній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.02.2020. Запропоновано відповідачам у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, запропоновано позивачу у строк не пізніше п`ять днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, визначено відповідачам строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

28.01.2020 до суду від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що об`єкт нерухомого майна (індивідуальний тепловий пункт №30а) був введений в експлуатацію, є окремим об`єктом нерухомого майна, не є складовою житлового будинку, а є окремо розташованою будівлею, право власності на яке згідно договору доручення від 31.03.2014 набуває ТОВ «Житлоекономія», тому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. було прийняте законне рішення №49447575 від 19.11.2019 про державну реєстрацію права власності за товариством. Крім того, зі створенням об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, у такого об`єднання не виникає права власності на майно будинку та окремо розташовану будівлю від багатоквартирного будинку. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано лише тимчасовий договір №1642537 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2019, укладений між позивачем та КП «Київтеплоенерго», який жодним чином не підтверджує й не передбачає наявність у позивача права власності на належний товариству об`єкт нерухомого майна.

05.02.2020 до суду від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, в якій відповідач просить суд залучити ТОВ «Фіаніт» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів.

05.02.2020 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіаніт» надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, в якій заявник просить суд залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів.

06.02.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач посилається на те, що спільним майном багатоквартирного будинку є будівлі і споруди та обладнання, що знаходиться за межами будинку (на прибудинковій території), а індивідуальний тепловий пункт призначений саме для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 101. Іншого призначення у нього немає. Співвласниками спірного майна є мешканці багатоквартирного будинку, яки належить дане майно на праві спільної сумісної власності і які мають право рішенням загальних зборів об`єднання покласти на ОСББ обов`язок розпорядження конкретно визначеним спільним майном, згідно Статуту ОСББ та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог від 05.02.2020 - задоволено. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіаніт» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог від 05.02.2020 - задоволено. Залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фіаніт» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. Зобов`язано позивача направити третій особі копію позовної заяви з додатками та докази такого направлення надати суду. Третій особі встановлено строк до 02.03.2020, але не пізніше закінчення підготовчого провадження для надання суду письмових пояснень щодо позову та відзиву (у разі подання) з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову та відповідні докази. Відкладено підготовче засідання у справі № 910/18657/19 на 05.03.2020.

12.02.2020 до суду від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що позивачем не спростовано факту того, що належний товариству об`єкт нерухомого майна знаходиться не в будинку, не є прибудованим до будинку, а є окремим самостійним окремо розташованим об`єктом, й не доведено, що він призначений для обслуговування будинку. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що загальними зборами співвласників було уповноважено правління на подання даного позову.

02.03.2020 до суду від позивача надійшли підтверджуючі документи направлення копії позовної заяви із доданими до неї документами третій особі, а також письмові пояснення, що ІТП був введений в експлуатацію разом із будинком по вул. Закревського, 101 у місті Києві, саме він і був призначений для відповідного обслуговування.

04.03.2020 до суду від третьої особи надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та надати суду пояснення на позовну заяву, відповідні підтверджуючі докази.

У зв`язку із установленням в Україні карантину у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 20.03.2020 №242, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 02.04.2020 №255), судове засідання у справі № 910/18657/19 призначено на 14.05.2020.

04.05.2020 до суду від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із продовженням карантину та обмежувальних заходів на всій території України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання відповідача 1 про відкладення підготовчого засідання задоволено, підготовче засідання у справі № 910/18657/19 відкладено на 11.06.2020.

10.06.2020 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, а саме, що ТОВ «Житлоекономія» набуло право власності на окремий об`єкт нерухомого майна ІТП в 20мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі м. Києва на підставі правочину, а саме договору доручення від 31.03.2014 та додаткової угоди №7 від 12.10.2017 до нього, та клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із карантином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі № 910/18657/19 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.2020.

01.07.2020 до суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо визначення правового статусу спірної споруди (будівлі).

07.07.2020 до суду від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

08.07.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому засіданні.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.07.2020 оголошено перерву у судовому засіданні на 06.08.2020.

31.07.2010 позивач подав до суду додаткові пояснення по справі щодо нормативних вимог до ІТП, що є предметом позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 10.09.2020.

02.09.2020 позивач подав до суду додаткові письмові пояснення по справі щодо узагальнення позиції позивача стосовно фактичних обставин справи.

У судове засідання 10.09.2020 з`явились представники позивача та відповідача 1, надали пояснення по справі.

У судове засідання 10.09.2020 представники відповідача 2 та третьої особи не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 10.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

28.04.2005 між Київською міською радою та ТОВ «ФІАНІТ» й ВАТ «Домобудівний комбінат №4» укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. за реєстровим №330, і зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 19.05.2005 за №62-6-00230, зі змінами, внесеними Угодою про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки, укладеною 12.08.2011 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., за реєстровим № 426, і зареєстрованої Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 15.09.2011 за №62-6-00579, та змінами, внесеними Угодою про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеною 23.11.2015 та посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., за реєстровим №417.

Відповідно до даного договору оренди, ТОВ «ФІАНІТ» й ВАТ «Домобудівний комбінат №4» передано в користування земельну ділянку загальною площею 15,2903 га, місцезнаходження якої: 20й мікрорайон житлового масиву «Вигурівщина-Троєщина» у Деснянському районі м. Києва, з кадастровим номером :62:095:0004 та цільовим призначенням для будівництва 20-го мікрорайону житлового масиву «Вигурівщина-Троєщина» у Деснянському районі м. Києва.

ТОВ «ФІАНІТ» й ВАТ «Домобудівний комбінат №4» були замовниками будівництва об`єктів в 20-му мікрорайоні житлового масиву «Вигурівщина-Троєщина» у Деснянському районі м. Києва.

З метою врегулювання належності кожній із сторін об`єктів нерухомого майна, які планувались для будівництва на цій земельній ділянці, між ТОВ «ФІАНІТ» й ВАТ «Домобудівний комбінат №4» були складені та підписані відповідні додатки.

Так, додаток №2 від 18.06.2007 до договору №24-1 від 22.03.2006 визначав, що будівництво житлового будинку №5 в 20-му мікрорайоні житлового масиву «Вигурівщина-Троєщина» у Деснянському районі м. Києва та всі його площі закріплені за ТОВ «ФІАНІТ».

Додаток №5 від 15.02.2014 до договору №24-1 від 22.03.2006 визначав, що ТОВ «ФІАНІТ» отримує для розпорядження та/або для виконання своїх зобов`язань 100% загальної площі трансформаторної підстанції №2 (№18.1 за ГП) та індивідуального теплового пункту №30а (поз. за ГП).

З метою будівництва частину прав та функцій забудовника, ТОВ «ФІАНІТ» було передано ТОВ «Житлоекономія» згідно договору доручення від 31.03.2014, яке забезпечувало здійснення будівництва та фінансування у повному обсязі всього комплексу робіт, пов`язаних з будівництвом та введенням в експлуатацію об`єкта.

Згідно умов цього договору ТОВ «Житлоекономія» отримувала у власність площі в об`єкті (квартири, нежитлові приміщення, машиномісця, тощо), що залишаться після передачі у власність фізичним та/або юридичним особам (установникам фонду фінансування будівництва), які повністю виконали всі зобов`язання перед управителем ФФБ

Додатковою угодою №7 від 12.10.2017 до договору доручення від 31.03.2014, сторонами було визначено остаточний розподіл належних кожній зі сторін об`єктів нерухомого майна, згідно з якою після введення об`єкта будівництва в експлуатацію, Товариство набуває право власності на 16 квартир за номерами: 12, 20, 29, 40, 108, 128, 138, 143, 182, 196, 265, 267, 268, 277, 284 та 293 в даному об`єкті, а також трансформаторну підстанцію №2 орієнтовною площею 118,1 кв. м. та Індивідуальний тепловий пункт орієнтовною площею 113,2 кв. м.

В грудні 2015 року введено в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок за будівельним №5, трансформаторну підстанцію 32 та Індивідуальний тепловий пункт в 20-му мікрорайоні житлового масиву «Вигурівщина-Троєщина» у Деснянському районі м. Києва, що підтверджується Сертифікатом серії ІV №73, виданим 01.12.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єктів проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, та Розпорядженням деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №93 від 26.02.2016.

З метою державної реєстрації права власності, ТОВ «Житлоекономія» звернулось до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., який зареєстрував право власності за Товариством на об`єкт нерухомого майна - індивідуальний тепловий пункт за адресою: м. Київ, вул.. Миколи Закревського, буд. 101 (номер запису про право власності 34211117, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2019.

Відповідно до положень Статуту ОСББ «Закревського 101», затвердженого Рішенням Установчих зборів ОСББ «Закревського 101» Протокол №1 від 12.01.2019, останнє створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Миколи Закревського, 101.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСББ «Закревського 101» посилалось на те, що відповідачем 2 було здійснено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Житлоекономія» на спільну сумісну власність позивача (ІТП відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», чим порушено його права.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Як зазначалося вище, ТОВ «ФІАНІТ» було передано ТОВ «Житлоекономія» частину прав та функцій забудовника згідно договору доручення від 31.03.2014, яке забезпечувало здійснення будівництва та фінансування у повному обсязі всього комплексу робіт, пов`язаних з будівництвом та введенням в експлуатацію об`єкта.

Згідно умов цього договору ТОВ «Житлоекономія» отримувала у власність площі в об`єкті (квартири, нежитлові приміщення, машиномісця, тощо), що залишаться після передачі у власність фізичним та/або юридичним особам (установникам фонду фінансування будівництва), які повністю виконали всі зобов`язання перед управителем ФФБ

Додатковою угодою №7 від 12.10.2017 до договору доручення від 31.03.2014, сторонами було визначено остаточний розподіл належних кожній зі сторін об`єктів нерухомого майна, згідно з якою після введення об`єкта будівництва в експлуатацію, Товариство набуває право власності на 16 квартир за номерами: 12, 20, 29, 40, 108, 128, 138, 143, 182, 196, 265, 267, 268, 277, 284 та 293 в даному об`єкті, а також трансформаторну підстанцію №2 орієнтовною площею 118,1 кв. м. та Індивідуальний тепловий пункт орієнтовною площею 113,2 кв. м.

В грудні 2015 року введено в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок за будівельним №5, трансформаторну підстанцію 32 та Індивідуальний тепловий пункт в 20-му мікрорайоні житлового масиву «Вигурівщина-Троєщина» у Деснянському районі м. Києва, що підтверджується Сертифікатом серії ІV №73, виданим 01.12.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єктів проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, та Розпорядженням деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №93 від 26.02.2016.

Даний Сертифікат серії ІV №73, виданий 01.12.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, підтверджує, що Індивідуальний тепловий пункт в 20-мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі міста Києва був прийнятий в експлуатацію, як окремий об`єкт, одночасно із житловим будинком №5 та трансформаторною підстанцією №2 у встановленому чинним законодавству порядку.

Таким чином ТОВ «Житлоекономія» набуло право власності на окремий об`єкт нерухомого майна Індивідуальний тепловий пункт в 20-мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі міста Києва на підставі правочину, а саме договору доручення від 31.03.2014 та додаткової угоди №7 від 12.10.2017 до нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають право власності на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі чистини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином, оскільки об`єкт нерухомого майна індивідуальний тепловий пункт в 20-мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі міста Києва був введений в експлуатацію, є окремим об`єктом нерухомого майна, не є складовою житлового будинку №101 по вул. Закревського в м. Києві, а є окремо розташованою будівлею, право власності на яке згідно договору доручення від 31.03.2014 та додаткової угоди №7 від 12.10.2017 до нього набуло ТОВ «Житлоекономія», відповідно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. було прийнято правомірне рішення №49337575 від 19.11.2019 про державну реєстрацію права власності на цю будівлю за ТОВ «Житлоекономія».

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за визначенням п.1 ч.1 ст.2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому реєстраційна дія - це державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав) та відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження про об`єкти та суб`єктів цих прав є окремими етапами при проведенні державної реєстрації прав.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що при реєстрації права власності за ТОВ «Житлоекономія», приватним нотаріусом не було порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що порушення, невизнання або оскарження суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Водночас засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04. 2005, заява № 38722/02).

Звертаючись до суду з позовом про скасування запису про державну реєстрацію права, ОСББ «Закревського 101» посилається на те, що приватним нотаріусом Войтовським В.С. було здійснено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Житлоекономія» на спільну сумісну власність позивача, оскільки Індивідуальний тепловий пункт є допоміжним приміщенням і є спільною сумісною власністю співвласників, а тому наявність вказаного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно порушує його право та інтерес.

Частина 1 ст. 385 ЦК України передбачає, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно із п.п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-УІІІ, допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним обєктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Законодавець визначає поняття «допоміжних приміщень» у ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлюють критерії віднесення приміщень до допоміжних, а саме їх призначення для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, також надає перелік приміщень, які можуть відноситися до допоміжних. Означені приміщення мають й іншу назву. Так, Будівельні норми визнають їх «підсобними приміщеннями багатоквартирного будинку» - це такі місця, як кухня, балкон,веранда, ванна, комора, холи існують як в квартирах - «підсобні приміщення квартир», але вони нерозривно пов`язані з квартирою і є її складовою. Допоміжними ж приміщеннями є підвальні, цокольні, мансардні приміщення а також східці, переходи, колясочні, вестибюль тощо, що розташовані у житлових будинках поза межами квартир. Зазначені приміщення також необхідні для загального користування власниками квартир тому іменуються в різних законодавчих актах як «допоміжні» або «підсобні». Підвальні, цокольні приміщення до складу квартир не входять, але є структурною побудовою всього багатоквартирного житлового будинку і покликані обслуговувати не одну квартиру, а всі квартири багатоквартирного житлового будинку, тобто вони є допоміжними по відношенню до всіх квартир та нежитлових приміщень.

Разом з тим, об`єкт нерухомого майна, на яке було зареєстровано право власності за ТОВ «Житлоекономія», не є складовою житлового будинку, а є окремо розташованою будівлею від багатоквартирного будинку, що підтверджується виданим Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Сертифікатом серії ІV №73 від 01.12.2015.

Крім того, в технічному паспорті на будинок №101 по вул. М. Закревського в м. Києві не зазначено, що в його складі є об`єкт нерухомого майна - Індивідуальний тепловий пункт.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Тобто зі створенням ОСББ, у такого об`єднання не виникає право власності на майно будинку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові у повному обсязі (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2020

Суддя В.О.Демидов