УХВАЛА

21 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 1/99

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ"

відповідач - Приватна фірма "Інтервал"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Західного апеляційного господарського суду

від 30.03.2020

у складі колегії суддів: Кордюк Г.Т. (головуючий), Орищин Г.В., Плотніцький Б.Д.

у справі №1/99

за позовом Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ"

до Приватної фірми "Інтервал"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення заборгованості 641 172, 15 доларів США та 35 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

17.08.2020 поштовим відправленням ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) повторно звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 17.08.2020 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №1/99 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №1/99 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Малашенкової Т.М. - головуючої, Булгакової І.В., Колос І.Б., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2020 задоволено заяву суддів Малашенкової Т.М. - головуючої, Булгакової І.В., Колос І.Б. про самовідвід у розгляді справи №1/99 та передано матеріали справи №1/99 на авторозподіл.

За наслідком повторного автоматизованого розподілу судової справи №1/99 між суддями для розгляду справи №1/99 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Пєскова В.Г., Погребняка В.Я. (витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020).

Предметом касаційного оскарження у справі №1/99 скаржником визначено постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020, прийняту за результатами апеляційного перегляду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в порядку статті 272 ГПК України рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2010 про задоволення позовних вимог ВАТ "Піреус Банк МКБ" (яке змінило найменування на ПАТ "Піреус Банк МКБ") та стягнення з Приватної фірми "Інтервал" на користь позивача 641 172, 15 доларів США заборгованості за кредитним договором та 35 000 грн. штрафу.

Вперше із касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №1/99 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 02.05.2020, однак, зазначену касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами було повернуто скаржнику ухвалою Верховного Суду від 19.06.2020 у зв`язку з неусуненням недоліків касаційної скарги, про які зазначено Судом в ухвалі від 13.05.2020 у цій справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 288 ГПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, вбачається, що повний текст оскаржуваної ОСОБА_1 постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №1/99 складено 03.04.2020, про що зазначено у резолютивній частині постанови.

Встановлений законом строк на оскарження постанови апеляційного суду від 30.03.2020 у справі №1/99 тривав з 04.04.2020 до 23.04.2020 включно, а з 17.07.2020 набрав чинності Закон України №731-IX від 18.06.2020, яким викладено у новій редакції пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України та встановлено пільговий період з 17.07.2020 по 06.08.2020 включно, впродовж якого учасники справи мають право на продовження процесуальних строків у зв`язку з установленням 12.03.2020 Кабінетом Міністрів України карантину на усій території України.

Отже, процесуальний строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду від 30.03.2020 у справі №1/99 пролонгувався до 06.08.2020 включно, тоді як ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою повторно 17.08.2020, тобто поза межами строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного суду, який сплив 06.08.2020.

Звертаючись із касаційною скаргою 17.08.2020 з пропуском процесуального строку на касаційне оскарження на 11 днів, скаржник не додав до касаційної скарги клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням своїх вимог про поновлення цього строку, а також не клопотав про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у касаційній скарзі з наведенням поважності причин його пропуску.

Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Отже, повторно подана ОСОБА_1 касаційна скарга від 17.08.2020 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №1/99 поза межами строку на касаційне оскарження без порушення скаржником питання про поновлення цього строку (у тексті касаційної скарги або шляхом подання окремого клопотання) підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення зазначеного недоліку касаційної скарги.

Водночас, Суд зауважує, що у касаційній скарзі (абзац 1 сторінки 8) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник зіслався на частину другу статті 288 ГПК України із зазначенням про одержання 17.08.2020 у канцелярії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду інформації про номер ухвали Верховного Суду 19.06.2020 у справі №1/99 (про повернення вперше поданої ОСОБА_1 касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 30.03.2020 у цій справі) в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Однак, такі доводи скаржника наведені без заявлення у касаційній скарзі клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №1/99.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, вбачається, що ухвалою Верховного Суду від 19.06.2020 повернено вперше подану ОСОБА_1 касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №1/99, зокрема, з тих підстав, що скаржник протягом встановленого ухвалою Суду 13.05.2020 строку не усунув недоліків поданої ним касаційної скарги щодо зазначення конкретної підстави (підстав) касаційного оскарження судового рішення, визначеної (визначених) у частині другій статті 287 ГПК України, з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Звертаючись 17.08.2020 до Верховного Суду вдруге з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду від 30.03.2020 у справі №1/99, ОСОБА_1 зауважив, що відповідно до частини другої статті 287 ГПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Скаржник зазначив, що за наслідком розгляду спору у справі №1/99 було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок незалучення ОСОБА_1 , як поручителя за кредитними зобов`язаннями відповідача перед позивачем, до участі у цій справі, у зв`язку з чим його було позбавлено можливості надати документи та пояснення на захист своїх інтересів. Скаржник доводив, що судом апеляційної інстанції помилково застосовано приписи статті 264 ГПК України та прийнято рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Скаржник зауважив, що рішення місцевого суду у справі №1/99 підлягає скасуванню на підставі пункту 8 частини першої статті 310 ГПК України з направленням справи на новий розгляд з огляду на прийняття судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (щодо прав та обов`язків скаржника-поручителя).

Отже, скаржник фактично зіслався на положення частини другої статті 287 ГПК України та частини третьої статті 310 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 та до набрання чинності 08.02.2020 Законом України №460-IX від 15.01.2020, яким викладено у новій редакції частину другу статті 287 ГПК України (щодо підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті) та частину третю статті 310 ГПК України (щодо умов, за яких підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи).

Водночас, скаржник звернувся із касаційною скаргою повторно 17.08.2020, тобто після набрання чинності 08.02.2020 Законом України №460-IX від 15.01.2020, тому при перевірці відповідності зазначеної касаційної скарги вимогам процесуального закону щодо її форми і змісту необхідно враховувати ГПК України в редакції Закону №460-IX від 15.01.2020.

Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України в редакції Закону №460-IX від 15.01.2020, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Касаційну скаргу подано ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду від 30.03.2020 у справі №1/99, прийняту за наслідком апеляційного перегляду рішення місцевого суду від 12.01.2010 по суті спору про стягнення кредитної заборгованості, що може бути оскаржена в касаційному порядку в силу пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України в редакції Закону №460-IX від 15.01.2020, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Водночас, у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України в редакції Закону №460-IX від 15.01.2020, у касаційній скарзі, поданій ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду 30.03.2020 у справі №1/99 з посиланням на неправильне застосування апеляційним судом положень статей 8, 129 Конституції України, статей 129, 511, 524, 553, 554, 559 Цивільного кодексу України, не зазначено як підстави (підстав) для касаційного оскарження судового рішення посилання на постанову (-и) Верховного Суду, в якій (-их) викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та (або) не зазначено обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, або відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Отже, подана ОСОБА_1 касаційна скарга від 17.08.2020 не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми та змісту.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга ОСОБА_1 від 17.08.2020 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №1/99 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків щодо форми та змісту поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 17.08.2020 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №1/99 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 05 жовтня 2020 року.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук