ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.09.2020 Справа№ 914/1643/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СМП", м. Нововолинськ, Волинська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД", смт. Куликів, Жовківський р-н, Львівська обл.

про стягнення 3 258 211,36 грн. заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участю секретаря Пукач М.В.

Представники:

від позивача: Кецко Володимир Ярославович - адвокат ;

від відповідача: Кавчук Андрій Вікторович - адвокат. Тодорюк Олеся Георгіївна - адвокат

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СМП", м. Нововолинськ, Волинська обл. до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД", смт. Куликів, Жовківський р-н, Львівська обл. про стягнення 3 376 808,24 грн. неустойки за прострочення повернення майна з оренди за Договором оренди №11/07/17 від 11.07.2017 року.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року позов залишено без руху, позивачу встановлено строк для виправлення виявлених недоліків.

20.07.2020 від позивача до суду надійшла заява за вх.№22162/20 про усунення недоліків позовної заяви та докази надіслання її відповідачу у справі, відповідно до якої позивачем усунено недоліки позовної заяви та відповідно до уточнених розрахунків сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 3 258 211,36грн.

27.07.2020 ухвалою Господарського суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.09.2020 р.

14.08.2020 року на поштову адресу господарського суду надійшов відзив на позовну заяву за вх.№24342/20 від 14.08.2020 року з документами, згідно вказаного переліку, в якому представник відповідача просить за результатами розгляду справи по суті постановити судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з його необгрунтованістю та безпідставністю.

03.09.2020 року представником відповідача подано через канцелярію суду клопотання за вх.№25869/20 про встановлення додаткового строку для подання доказів, долучення доказів до матеріалів справи та витребування доказів у справі №914/1643/20 та подано заяви за вх.№25870/20 про відкликання клопотання про об`єднання справ в одне провадження та вх.№25871/20 про відкликання клопотання про зупинення провадження у справі №914/1643/20 року, яку були додані до відзиву на позовну заяву.

03.09.2020 року позивачем у справі подано через канцелярію суду відповідь на відзив за вх.№25872/20 з документами згідно вказаного додатку, в якій просить задоволити позовні вимоги та при постановленні рішення у справі врахувати обгрунтування у даній відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.09.2020 року судом долучено до справи відповідь на відзив; оскільки до суду надійшли заяви про відкликання клопотань про об`єднання справ в одне провадження та зупинення провадження у справі, судом дані клопотання не розглядались, оголошено перерву в судовому засіданні до 24.09.2020 року на 11год. 50хв.; клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит та вирок Нововолинського міського суду Волинської області у справі №165/619/20, з врахуванням вимог ст. 80 ГПК України задоволено та долучено дані докази до матеріалів справи та зобов`язано відповідача в 5-ий строк з моменту отримання відповіді на відзив надати заперечення з доказами надіслання.

15.09.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив за вх.№26811/20, в яких представник відповідача просить долучити дані заперечення до матеріалів справи та врахувати викладені доводи та аргументи, долучені докази при прийнятті рішення.

18.09.2020 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення на клопотання відповідача за вх.№27161/20.

В судове засідання 24.09.2020 року представник позивача з`явився, підтримав позовні вимоги.

В судове засідання 24.09.2020 року представники відповідача з`явилися, проти позову заперечили повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.3 ст.30 ГПК України справа не підсудна господарському суду Львівської області, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

ГПК України передбачено, зокрема, встановлено правила територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу ст. 30 ГПК України, під виключною підсудністю розуміється те, що певна категорія справ за предметом спору або суб`єктним складом її учасників може розглядатися лише певним господарським судом, правила іншої підсудності в такій категорії справ застосовуватися не можуть.

З огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Згідно з ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як зазначено у п. 7.36 постанови Великої палати Верховного суду у справі № 910/10647/18 від 07.07.2020 р. виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Таким чином, статтею 30 ГПК України визначено виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є правовідносини за договором оренди №11/07/17 від 11.07.2017 року майна, яке заходиться за адресою: Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3.

Відповідно до ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведені вищи норми, даний спір підлягає розгляду господарським судом за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто Господарським судом Волинської області.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 27, ст. 30, ст. ст. 31, 138, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 914/1643/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СМП", м. Нововолинськ, Волинська обл. до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМ ФУД", смт. Куликів, Жовківський р-н, Львівська обл. про стягнення 3 258 211,36 грн. заборгованості у двох томах передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Волинської області (43016 Волинська область, м.Луцьк, проспект Волі, 54А).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 255 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст виготовлено та підписано 28.09.2019 року.

Суддя С.М. Коссак