номер провадження справи 4/89/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 Справа № 908/1594/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Шкабарні Ігоря Васильовича, ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 4265,46 грн.

23.06.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 697-Ск-1860-0620 від 17.06.2020 (вх. № 1721/08-07/20 від 23.06.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця Шкабарні Ігоря Васильовича, м. Кам`янка-Дніпровська Кам`янка-Дніпровського району Запорізької області про стягнення 4265,46 грн. заборгованості, в тому числі 3726,99 грн. плати за необлікований (донарахований) обсяг природного газу за вересень 2019 року, 337,75 грн. пені, 152,98 грн. інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 47,74 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 справу № 908/1594/20 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1594/20 у порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/89/20, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. 193 ГК України, ст., ст. 525, 526, 610, 625, 693 ЦК України, положеннях Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015. Позов пред`явлений позивачем з наступних підстав: 01.01.2016 між ТОВ «Запоріжгаз Збут» та ФОП Шкабарнею Ігорем Васильовичем укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11416R7ICZDP016. Крім того, з 01.01.2016 відповідач приєднався до публічного договору розподілу природного газу № 09426 R7ICZDP016, укладеного з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (Оператор ГРМ). Згідно п. 1.1 договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 позивач передає відповідачу у власність природний газ у визначених обсягах, а останній зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 2.9.1 договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 за підсумками розрахункового періоду відповідач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати позивачу копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу відповідачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та відповідачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На виконання умов договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 в період з січня 2016 року по вересень 2019 року позивачем відповідачу поставлено природний газ в загальному обсязі 542,39 тис.куб. метрів на суму 50244,95 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 в частині оплати за спожитий природний газ виконував належним чином і станом на 10.09.2019 по особовому рахунку відповідача рахувалася переплата в розмірі 642,73 грн. 04.09.2019 представниками АТ «Запоріжгаз», яке є Оператором газорозподільної системи, під час проведення перевірки на об`єкті відповідача за адресою: АДРЕСА_2, встановлено порушення споживачем пп. 4 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме: пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим. За результатами проведеної перевірки на підставі п., п. 1,2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем складений Акт про порушення № 1048 від 04.09.2019. Перевірка проводилася в присутності безпосередньо відповідача, яким Акт про порушення № 1048 від 04.09.2019 підписаний без зауважень до нього. В пункті 4 Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019 зазначено, що порушення не усунено, складено акт припинення (обмеження) № 660017 від 04.09.2019 та відключено об`єкт від газопостачання. Відповідно до п., п. 5, 8 Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019 споживачу запропоновано з`явитися на комісію до АТ «Запоріжгаз» на 10.09.2019, надати оригінали паспортів ЗВТ та ГВО. 10.09.2019 у відсутності представника споживача відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, на якому прийнято рішення, оформлене протоколом б/н від 10.09.2019, про задоволення Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019. На виконання вимог пп. 1 п. 4 глави 4 розділу ХІ, п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем на підстави Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019 та рішення комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформленого протоколом б/н від 10.09.2019, здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу в розмірі 478,16 куб.м., який згідно умов п. 2.3 договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 та положень чинного законодавства вважається об`ємом постачання природного газу. Таким чином, за вересень 2019 року відповідачу нараховано до сплати 4369,72 грн. за донарахований обсяг природного газу. Відповідачем вартість необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу не сплачена, у зв`язку із чим за ним рахується заборгованість (з урахуванням переплати станом на 10.09.2019) в розмірі 3726,99 грн. за поставлений природний газ за вересень 2019 року. У зв`язку із цим, на підставі п. 6.2.1 договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 та положень ст. 625 ЦК України позивачем відповідачу нараховано пеню в розмірі 337,75 грн., інфляційні нарахування в розмірі 152,98 грн. та 3 % річних в розмірі 47,74 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача 3726,99 грн. плати за необлікований (донарахований) обсяг природного газу за вересень 2019 року, 337,75 грн. пені, 152,98 грн. інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 47,74 грн., а також покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.06.2020 у справі № 908/1594/20 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 17.07.2020 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 26.06.2020 зареєстрованим місцем проживання фізичної особи-підприємця Шкабарні Ігоря Васильовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 362) вбачається, що ухвала господарського суду Запорізької області від 30.06.2020 у справі № 908/1594/20 отримана особисто відповідачем 04.07.2020.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/1594/20.

При цьому судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень» http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з подальшими змінами) на усій території України установлено карантин, із запровадженням відповідних заборонюючих та обмежувальних карантинних заходів.

Законом України № 540-IX від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» у Господарському процесуальному кодексі України розділ X «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 4 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину».

Законом України № 731-IХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому, згідно з п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IХ процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Встановлений п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IХ 20-денний строк закінчився 07.08.2020.

Враховуючи вище наведене, відповідач у справі № 908/1594/20 не був позбавлений права у строк до 07.08.2020 включно скористатися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у справі № 908/1594/20 або подати вмотивовану заяву про продовження відповідного строку.

Відзив на адресу суду від відповідача як у встановлений в ухвалі суду від 30.06.2020 у справі № 908/1594/20 процесуальний строк для подачі відзиву, так і станом на 20.07.2020 (п`ятнадцятиденний термін від дня отримання відповідачем зазначеної ухвали суду з урахуванням того, що 19.07.2020 є вихідним днем) не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у строк до 07.08.2020 включно не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 30.07.2020 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі сплили 31.08.2020, але судом враховані вище наведенні норми законодавства щодо змін в процесуальному законодавстві у зв`язку із запровадженням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 24.09.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

Матеріали справи свідчать, що 01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» (Постачальник, позивачем у справі) та фізичною особою-підприємцем Шкабарнею Ігорем Васильовичем (Споживач, відповідачем у справі) укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11416R7ICZDP016 з відповідними додатками до нього, а також змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами, (далі за текстом - Договір на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016), за умовами якого Постачальник передає Споживачу у власність природний газ у визначених обсягах, а останній зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п., п. 11.1, 11.2 Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання природного газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині провадження розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

Матеріали справи не містять заяв сторін про розірвання Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 від 01.01.2016, отже станом на час розгляду справи Договір є діючим.

Крім того, з 01.01.2016 відповідач приєднався до публічного Договору розподілу природного газу № 09426 R7ICZDP016, укладеного з Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (Оператор ГРМ).

Згідно з п. 2.9.1 Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 за підсумками розрахункового періоду відповідач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати позивачу копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу відповідачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та відповідачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Пунктом 2.9.2 Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 передбачено, що на підставі отриманих від відповідача даних та/або даних Оператора ГРМ позивач протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником позивача.

У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. (п. 2.9.5 Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016)

Відповідно до п. 3.4 Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 ціна газу, розрахована відповідно до цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором.

Як встановлено пунктом 4.2 Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 оплата газу здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача в наступному порядку: 100 % місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Відповідач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу,заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати відповідач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.2.1 Договору); У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду відповідач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п. 4.2.2 Договору); Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3 Договору).

З матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що на виконання умов Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 в період з січня 2016 року по вересень 2019 року позивачем відповідачу поставлено природний газ в загальному обсязі 542,39 тис.куб. метрів на суму 50244,95 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу з вказаний період, які узгодженні обома сторонами та скріплені підписами і печатками позивача і відповідача.

Відповідач свої зобов`язання за Договором на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 в частині оплати за спожитий природний газ виконував належним чином і станом на 10.09.2019 по особовому рахунку відповідача рахувалася переплата в розмірі 642,73 грн.

04.09.2019 представником АТ «Запоріжгаз» (Оператора ГРМ) інженером з контролю СОГ Дерій І.І. за участю безпосередньо споживача - ФОП Шкабарні І.В. проведено перевірку об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_2.

За результатами проведеної перевірки складено Акт про порушення № 1048 від 04.09.2019, відповідно до якого перевіркою виявлено порушення споживачем пп. 4 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме: пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим. При цьому, в Акті про порушення № 1048 від 04.09.2019 зазначено, що дата чергової перевірки, що пропущена - 08.08.2019, попередня перевірка - 08.08.2014.

Зі змісту пунктів 4, 5 Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019 вбачається, що порушення не усунено, складено акт припинення (обмеження) № 660017 від 04.09.2019 та відключено об`єкт від газопостачання. Відповідачу запропоновано з`явитися на комісію до АТ «Запоріжгаз», надати оригінали паспортів на ЗВТ та ГВО.

Акт про порушення № 1048 від 04.09.2019 підписаний уповноваженим представником АТ «Запоріжгаз» та відповідачем без заперечень та зауважень до Акту.

В пункті 8 Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019 зазначено про час та місце проведення комісії Оператора ГРМ з розгляду складеного акту про порушення, а саме: 10.09.20219 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Заводська, 8, каб. 309 о/об 10-00 годині.

Згідно з Протоколом б/н засідання комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 10.09.2019, складеним за відсутністю представника споживача, який на засідання комісії не з`явився, розглянувши Акт про порушення № 1048 від 04.09.2019, яким зафіксовано факт пропущення ФОП Шкабарнею І.В. строку періодичної повірки лічильника газу ВІЗАР G4 № 0370655 (остання повірка - 08.08.2014), комісією вирішено акт про порушення задовольнити.

На виконання вимог пп. 1 п. 4 глави 4 розділу ХІ, п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем на підстави Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019 та рішення комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформленого протоколом б/н від 10.09.2019, здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу в розмірі 478,16 куб.м.

Таким чином, за вересень 2019 року відповідачу нараховано до сплати 4369,72 грн. за донарахований обсяг природного газу.

Відповідачем вартість необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу не сплачена, у зв`язку із чим за ним рахується заборгованість (з урахуванням переплати станом на 10.09.2019) в розмірі 3726,99 грн. за поставлений природний газ за вересень 2019 року.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 3726,99 грн. плати за необлікований (донарахований) обсяг природного газу за вересень 2019 року, 337,75 грн. пені, 152,98 грн. інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 47,74 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.2015 щодо розмежування функцій з постачання та розподілу газу, а також згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, (Регулятора) від 28.05.2015 № 1640 з 01 липня 2015 року анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, видану ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ».

Також постановою НКРЕКП від 28.05.2015 № 1652 Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району).

Отже, з 01.07.2015 ліцензовану діяльність з постачання газу (відносини купівлі-продажу) проводить ТОВ «Запоріжгаз Збут» (як постачальник газу), а ліцензовану діяльність з розподілу газу (транспортування, встановлення вузлів обліку газу, облік газу тощо) проводить ПАТ «Запоріжгаз» (як Оператор ГРМ).

На виконання Закону України «Про ринок природного газу» НКРЕКП постановою від 30.09.2015 № 2494 затвердила Кодекс газорозподільних систем, який регулює взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 затверджені також Правила постачання природного газу, якими регулюються відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Як встановлено п. 3 вказаних Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Матеріалами даної справи доведено факт укладення між позивачем та відповідачем Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11416R7ICZDP016 від 01.01.2016, а також факт укладення між відповідачем та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» Договору розподілу природного газу № 09426 R7ICZDP016 від 01.01.2016.

Пунктом 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Як свідчать фактичні обставини справи, у відповідності до вказаних приписів 04.09.2019 за наслідками виявлення факту порушення Споживачем норм Кодексу газорозподільних систем представником Оператора ГРМ (АТ «Запоріжгаз») на місці виявлення порушення було складено Акт про порушення № 1048 від 04.09.2019 за формою, наведеною в додатку 16 Кодексу ГРМ.

Внесені до Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019 відомості підтверджені підписами представників Оператора ГРМ та безпосередньо відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вищевказаний Акт про порушення № 1048 від 04.09.2019 складений з додержанням вимог глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, містить усі необхідні дані та підписи та є належним доказом порушення відповідачем вимог зазначеного Кодексу.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

За приписами пп. 1 п. 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з наступним чином: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. (пункт 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем)

Підпунктом 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать, зокрема, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Як встановлено судом вище, в Акті про порушення № 1048 від 04.09.2019, складеному уповноваженим представником АТ «Запоріжгаз», встановлено порушення споживачем - ФОП Шкабарнею І.В. вимог пп. 4 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме: «Пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не побутовим».

10.09.2019 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем було прийнято рішення про задоволення Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019.

У зв`язку із цим, керуючись вимогами пп. 1 п. 4 глави 4 розділу ХІ, п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, на підстави Акту про порушення № 1048 від 04.09.2019 та рішення комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, оформленого протоколом б/н від 10.09.2019, здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу в розмірі 478,16 куб.м.

Враховуючи вище наведені норми чинного законодавства, розрахований таким чином необлікований (донарахований) обсяг природного газу 478,16 куб.м. вважається об`ємом постачання природного газу.

Як зазначено позивачем в позовній заяві та не спростовано належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, відповідачем, донарахування обсягу природного газу, виконане згідно з Протоколом б/н від 10.09.2019 засідання комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем по Акту про порушення № 10480 від 04.09.2019, відповідачем не оскаржувалося та в судовому порядку не скасовано.

Таким чином, оскільки рішення комісії не оскаржено в судовому порядку, воно на час судового розгляду даної справи набрало чинності.

Згідно пункту 2.3 Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1 Договору), що підлягає оплаті відповідачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ (АТ «ЗАПОРІЖГАЗ») та відповідачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та відповідачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем.

Згідно ч., ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Обсяг використаного споживачами газу визначається відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», а також нормативних документів НКРЕКП, зокрема, Кодексу газорозподільних систем, типового договору розподілу природного газу тощо.

Отже, визначення обсягів спожитого споживачами природного газу відноситься до виключної компетенції Оператора ГРМ. При цьому, визначенні Оператором ГРМ обсяги природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником.

На підставі викладеного, за вересень 2019 року відповідачу нараховано до сплати 4369,72 грн. за донарахований обсяг природного газу.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Норми аналогічного змісту викладені в ч. 2 ст. 202 ГК України, якою унормовано, що господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

На час вирішення справи в судовому засіданні заборгованість відповідача перед позивачем (з урахуванням переплати станом на 10.09.2019) за поставлений природний газ за вересень 2019 року становить 3726,99 грн.

Відповідачем вартість необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу у встановленому законом порядку не сплачена.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 3726,99 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 3726,99 грн. плати за необлікований (донарахований) обсяг природного газу за вересень 2019 року підлягає задоволенню судом.

Позивачем заявлено також вимоги про стягнення з відповідача 337,75грн. пені, 152,98 грн. інфляційних втрат та 47,74 грн. 3 % річних, стосовно яких суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормами статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою.

Відповідно до змісту ст., ст. 610-612 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем умов та строків розрахунків за спожитий (у тому числі донарахований) обсяг природного газу за Договором на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016, нарахування позивачем відповідачу пені, річних відсотків і інфляційних втрат є правомірним.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує пунктом 6.2.1 Договору на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016, яким встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

За порушення строків розрахунку за донарахований обсяг природного газу, який є об`ємом постачання природного газу за вересень 2019 року, позивачем пред`явлена до стягнення пеня в розмірі 337,35 грн., яка розрахована за період з 11.10.2019 по 30.01.2020.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність наданого позивачем розрахунку пені, суд дійшов до висновку, що даний розрахунок не порушує норми законодавств, проте виконаний не правильно, оскільки позивачем допущено арифметичну помилку.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача пені заявлена обґрунтовано, заснована на законі та підлягає задоволенню судом частково в розмірі 337,14 грн. В іншій частині вимог про стягнення пені в задоволені позову відмовляється.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплати гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основною боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відтак, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем за порушення строків розрахунку за донарахований обсяг природного газу, який є об`ємом постачання природного газу за вересень 2019 року, заявлені вимоги про стягнення 47,74 грн. 3 % річних за загальний період з за період з 11.10.2019 по 30.01.2020.

Наданий позивачем розрахунок 3 % річних судом перевірені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та встановлено, що вказаний розрахунки позивачем виконаний не правильно, оскільки стягненню з відповідача за вказаний період підлягає 34,28 грн. 3 % річних.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 3 % річних за порушення строків розрахунків за Договором на постачання природного газу № 11416R7ICZDP016 заявлена до стягнення правомірно та підлягає задоволенню судом частково в розмірі 34,28 грн. В іншій частині вимог про стягнення 3 % річних в задоволені позову відмовляється.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Позивачем за порушення строків розрахунку за донарахований обсяг природного газу, який є об`ємом постачання природного газу за вересень 2019 року, заявлені вимоги про стягнення 152,98 грн. інфляційних втрат.

Судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, та встановлено, що цей розрахунок позивачем виконаний неправильно, оскільки позивачем неправильно визначені періоди нарахування з урахуванням вимог законодавства щодо нарахування інфляційних втрат.

За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає 29,84 грн. інфляційних втрат за період жовтень - листопад 2019 року.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат заявлена позивачем обґрунтовано та підлягає задоволенню частково в розмірі 29,84 грн. В іншій частині вимог про стягнення інфляційних втрат в задоволені позову відмовляється.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3726,99 грн. плати за необлікований (донарахований) обсяг природного газу, 337,14 грн. пені, 29,84 грн. інфляційних втрат та 34,28 грн. 3 % річних. В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову відмовляється.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця Шкабарні Ігоря Васильовича, м. Кам`янка-Дніпровська Кам`янка-Дніпровського району Запорізької області про стягнення 4265,46 грн. заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шкабарні Ігоря Васильовича, ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ідентифікаційний код юридичної особи 39587271, на р/р № IBAN НОМЕР_2 , в АТ «Кліринговий Дім» м. Київ, МФО 300647) 3726 (три тисячі сімсот двадцять шість) грн. 99 коп. плати за необлікований (донарахований) обсяг природного газу, 337 (триста тридцять сім) грн. 14 коп. пені, 34 (тридцять чотири) грн. 28 коп. 3 % річних, 29 (двадцять дев`ять) грн. 84 коп. інфляційних втрат та 2034 (дві тисячі тридцять чотири) грн. 38 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено « 24» вересня 2020 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.