ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 рокуСправа № 912/1748/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1748/20

за позовом: Фермерського господарства "Прилуцький", 26243, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Олександрівка, пров. Набережний, 1

до: Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області, 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Спортивна, 6

про визнання незаконним та скасування рішення

Представники:

від позивача - Прилуцький М.М., свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №4584 від 26.02.2013 року, договір про надання правової допомоги від 25.05.20;

від відповідача - Захватихата Т.В., довіреність № 2372 від 02.09.20 (самопредставництво).

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фермерське господарство "Прилуцький" (далі - ФГ "Прилуцький", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області (далі - Маловисківська міська рада, відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення Маловисківської міської ради від 28 листопада 2019 року №1921 "Про затвердження Переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону" у частині включення до переліку земельних ділянок комунальної власності Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону, земельних ділянок:

- кадастровий номер: :02:000:9002, площею 67,93 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради;

- кадастровий номер: :02:000:9004, площею 27,6601 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради.

В обґрунтування позову зазначено, що ФГ "Прилуцький" на підставі укладених договорів оренди землі є орендарем земельних ділянок, щодо яких відповідачем прийнято оскаржуване рішення, а тому такі дії щодо здійснення процедури продажу права оренди на орендовані позивачем земельні ділянки іншим орендарям суперечать чинному праву оренди позивача та його переважному праву на поновлення договору оренди землі, становить нехтування ними та одночасно являються їх безпідставним одностороннім достроковим припиненням.

Позивач також вказує, що оскаржуване рішення прийняте без своєчасного оприлюднення його проекту заздалегідь. Проект даного рішення відсутній на сайті Маловисківської міської ради, що суперечить ч.ч. 2, 3 ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та становить пряме порушення ч.І 1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою господарського суду від 01.06.2020 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/1748/20 за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

В межах встановленого строку від Маловисківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач повністю заперечує позовні вимоги з тих підстав, що законні права та інтереси ФГ "Прилуцький", які склалися станом на сьогодні, Маловисківська міська рада не порушує, тоді як норми чинного законодавства України не передбачають можливості захисту права, яке може бути порушене в майбутньому.

Відповідач зазначає, що позивачем в позовній заяві не надано належних обґрунтувань щодо законних обставин, на підставі яких було подано позов, доказів та не зазначено обґрунтованих посилань на відповідні нормативні акти. Вказано, що оскаржуваним рішенням Маловисківська міська рада не розриває договір з позивачем, не зобов`язує позивача до вчинення певних дій, а лише передбачає можливість економічного планування та наповнення місцевого бюджету в подальшому.

У відповідь на заперечення відповідача позивачем повідомив про наступне: захист цивільного права передбачає не лише усунення наслідків його порушення, а й запобігання такому порушенню, що відповідає завданням судочинства; до позовної заяви додано документи, які обґрунтовують обставини, на які посилається позивач, та наведено посилання на порушення конкретних законодавчих приписів; оспорювані дії відповідача становлять підготовку лотів для продажу права оренди на земельних торгах, як початковий етап, а не соціально-економічне планування.

30.06.2020 суд розпочав підготовче засідання, в якому оголошено перерву до 21.07.2020.

21.07.2020 суд продовжив підготовче засідання, в якому постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.08.2020.

07.08.2020 від позивача надійшли пояснення (заперечення) від 05.08.2020.

17.08.2020 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголошено перерву до 15.09.2020.

03.09.2020 від позивача надійшли докази щодо витрат на професійну правничу допомогу.

15.09.2020 суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 15.09.2020 представником позивача позовні вимоги підтримано повністю, представником відповідача заперечено проти задоволення позовних вимог.

Під час розгляду справи по суті суд залишає без розгляду та не враховує пояснення (заперечення) позивача від 05.08.2020 з підстав порушення порядку та строку подання таких пояснень.

Так, частина 1 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору ВИКЛЮЧНО у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Позивачем було реалізовано свої права на подання відповіді на відзив, тоді як подання пояснень (заперечень) виходить за межі встановленого судом строку на подання відповіді на відзив. Суд не надав позивачу можливим подавати пояснення в порядку частини 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю потреби у вказаному та відсутністю будь-яких клопотань щодо необхідності подання додаткових письмових пояснень.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні докази, суд встановив наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі, та подані на їх підтвердження і спростування докази.

09.12.2011 між Маловисківською районною державною адміністрацією Маловисківського району Кіровоградської області (Орендодавець) та ФГ "Прилуцький" (Орендар) підписано договір оренди землі (далі - Договорів), відповідно до якого в оренду ФГ "Прилуцький" передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 105,49 га, які знаходяться на території Олександрівської сільської ради, Маловисківського району Кіровоградської області, за кадастровими номерами: :02:000:9002 площею 67,93 га, :02:000:9003 площею 9,90 га, :02:000:9004 площею 27,6601 га (а.с. 15-26).

Договір укладено строком на 10 років та зареєстровано у Маловисківському районному відділі КРФЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2012 за № 4001093.

Договором передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Право оренди ФГ "Прилуцький" на земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зі строком дії 21.02.2022, що підтверджено Витягом з реєстру (а.с. 27, 28).

28.11.2019 на сесії Маловисківської міської ради прийнято рішення №1921 "Про затвердження Переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону" (а.с. 31).

Рішення прийнято з посиланням на ст. ст. 12, 83, 122, 124, 127, 134-139 Земельного кодексу України, Законів України "Про оренду землі" та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

До затвердженого за вказаним рішенням переліку включено, у тому числі земельні ділянки кадастрові номери: :02:000:9002, площею 67,93 га; 523180600:02:000:9004, площею 27,6601 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 32-34).

16.12.2019 ФГ "Прилуцький" звернувся до Маловисківської міської ради з претензією про внесення змін до вищевказаного рішення в частині виключення із затвердженого переліку земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, 523180600:02:000:9004 та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з відведення безоплатно фізичним особам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею по 2 га за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9002 (а.с. 39-40).

У зазначеній претензії ФГ "Прилуцький" вказано, зокрема, про порушення згідно прийнятого рішення його права оренди та переважного права на поновлення Договору, що суперечить вимогам ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

У відповідь на претензію (а.с. 41-45) Маловисківською міською радою відмовлено в її задоволенні з тих підстав, зокрема, що досудове врегулювання господарських спорів не поширюється на спори про визнання недійсним актів державних та інших органів. Вказано про відсутність оспорення чи порушення прав ФГ "Прилуцький".

З підстав наведеного та вважаючи порушеними свої права внаслідок прийняття Маловисківськівською міською радою рішення № 1921 від 28.11.2019 в частині включення до Переліку земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону, земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, 523180600:02:000:9004, які перебувають в оренді позивача, ФГ "Прилуцький" звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.

Норми права, застосовані судом при вирішенні спору.

Згідно ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Спір матиме приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Закон України "Про оренду землі" визначає оренду землі, як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону).

Право оренди землі виникає з моменту державної реєстрації такого права, що передбачено частиною 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі та ст. 125 Земельного кодексу України.

Згідно частини 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі", захист прав орендаря на орендовану земельну ділянку забезпечується нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За визначенням договору оренди землі, наведеним в ст. 13 Закону України "Про оренду землі", це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 4 Закону).

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (ч. 1 ст. 19 Закону).

Наслідками закінчення строку дії договору оренди землі, згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі", є припинення договору оренди землі.

Одночасно, нормами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України від 17.02.2011 р. N 3038-VI, який набрав чинності з 12.03.2011, регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк.

Частиною 1 наведеної норми Закону встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

В силу приписів частини 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Статтею 127 Земельного кодексу України передбачено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 ст. 134 Земельного кодексу України унормовано обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах) та в частині 2 статті зазначено випадки, за яких земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них не підлягають продажу на конкурентних засадах.

У відповідності до частини 1 ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що на земельних торгах не може бути використане переважне право купівлі.

Відповідно до частини 1 ст. 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів, яким згідно частини 3 ст. 135 цього Кодексу є, у тому числі орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права комунальної власності на земельні ділянки, визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Згідно з частиною 3 ст. 136 Земельного кодексу України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Положеннями Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин (пункт 34. ст. 26 Закону).

Акти ради, прийняті в межах наданих повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 ст. 73 Закону).

Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку (ч. 2 ст. 77).

За нормами частини 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Матеріалами справи підтверджено, що ФГ "Прилуцький" на підставі укладеного Договору оренди землі та зареєстрованого права є орендарем земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, :02:000:9003, 523180600:02:000:9004 зі строком дії до 21.02.2022, які включені за оскаржуваним рішення відповідача № 1921 від 28.11.2019 до Переліку земельних ділянок, призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону.

В силу положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яким кореспондують приписи ст. 777 Цивільного кодексу України, ФГ "Прилуцький" наділений переважним правом на поновлення Договору оренди землі відносно вказаних земельних ділянок.

В той же час положеннями абзацу другого частини 2 ст. 135 Земельного кодексу України встановлено пряму заборону використання на земельних торгах переважного права купівлі. Згідно частини 2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря.

Отже, включення в даному випадку земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, 523180600:02:000:9004 до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, свідчить про намір відповідача передавати земельні ділянки в подальшу оренду без реалізації законодавчо визначеного порядку поновлення Договору з використанням переважного права Орендаря.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Вищевикладені положення свідчать про те, що реалізація органом місцевого самоврядування прав на розпорядження землями територіальних громад не є безумовною та необмеженою. За наявності наміру передавати земельну ділянку в оренду та при наявності попереднього орендаря, право та порядок вибору орендодавцем орендаря прямо обмежено передбаченим ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" ч. 1 ст.777 Цивільного кодексу України переважним правом попереднього орендаря та законодавчо встановленим порядок реалізації такого права.

Слід зазначити, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №825/602/17.

З підстав викладеного суд дійшов висновку, що включення земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, 523180600:02:000:9004 до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності згідно оскаржуваного у справі рішення порушує приписи ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та порушує передбачене наведеними нормами переважне право ФГ "Прилуцький" на поновлення Договору оренди землі і на порядок реалізації такого права.

Доводи відповідача стосовно того, що захист можливого порушеного права позивача на майбутнє чинним законодавством не передбачено відхиляються судом з підстав, наведених вище. Ще до початку реалізації позивачем процедури поновлення Договору оренди землі згідно правил ст. 33 Закону України "Про оренду землі", відповідач вже розпочав вчиняти дії по розпорядженню земельними ділянками в такому порядку, який не передбачає реалізацію переважного права на поновлення договору.

Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Неврахування переважного перед іншими особами права наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, на укладання договору найму на новий строк, свідчить про ігнорування судової практики Європейського суду з прав людини у розрізі захисту права власності та є підставою для констатації порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у справі "Стрейтч проти Сполученого Королівства", суд дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і - в цілях статті 1 Першого протоколу - таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом Дорчестера за орендним договором (пункт 35).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом наведених приписів способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Іншими словами, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення повністю.

Одночасно суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності порушення чинного права оренди землі позивача, так як внаслідок прийняття оскаржуваного рішення Договір оренди на припинив свою дію та перешкоди у фактичному користуванню земельної ділянки не вчиняються.

Щодо обґрунтування позову про відсутність офіційного оприлюднення проекту оскаржуваного рішення у відповідності до ч. 11 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд зазначає про не доведення внаслідок вказаного порушень будь-яких прав ФГ "Прилуцький".

Щодо судових витрат.

У зв`язку із задоволенням позову повністю та відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: судовий збір - 2 102,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 20 000,00 грн.

Доказом сплати ФГ "Прилуцький" судового збору в розмірі 2 102,00 грн є платіжне доручення № 1881 від 25.05.2020, з підстав чого суд стягує зазначену суму з відповідача на користь позивача.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 25.05.2020 та опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

За укладеним між ФГ "Прилуцький" (далі - Клієнт) та ОСОБА_1 (далі - Адвокат) договором про надання правової допомоги від 25.05.2020 (далі - Договір) Адвокат зобов`язується здійснити представництво Клієнта, що вказане в цьому Договорі на умовах і в порядку, що визначені Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Безпосередній зміст правової допомоги Адвоката за цим Договором полягає в тому, що Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання, яке надалі іменується Доручення, під час строку дії цього Договору здійснити представництво (представити) Клієнта в суді у справі за позовом ФГ "Прилуцький" до Маловисківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення від 28.11.2019 року.

Згідно з п. 3 за надання Адвокатом правничої допомоги за цим Договором, що вказана у пункті 1 Договору, Клієнт зобов`язаний до 01.07.2020 виплатити адвокату гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі, який сторони заздалегідь узгодили у сумі 20 000,00 грн, незважаючи на фактичний обсяг виконаної Адвокатом роботи та результат судового розгляду справи, а також оплатити Адвокату бонус у розмірі 50% від гонорару у разі відмови у задоволенні первинної позовної заяви, а також фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору, обсяг яких сторони узгоджують додатково у формі складання акту приймання-передачі виконаних робіт і зазначенням кількості і вартості фактичних витрат, понесених Адвокатом у зв`язку з наданням правової допомоги за цим Договором.

Згідно підписаного між сторонами Договору опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (далі - Опис наданих послуг), Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги:

1. Підготовка до участі у судовому розгляді - 3 години по 500 грн/год.

2. Підготовка позовної заяви - 5 годин по 1000 грн/год.

3. Підготовка пояснень, заперечень у судове засідання - 10 годин по 500 грн/год.

4. Явка та участь у судовому засіданні, незалежно чи воно відбулось - 1000 грн за кожне засідання.

5. Підготовка й надання документальних доказів, виготовлення світлокопій, їх витребування, підготовка адвокатського запитів, супровід і надання до суду - 2000 грн.

6. Юридичні консультації клієнту, ознайомлення із законодавством, вивчення документів, юридична оцінка доказів - 10 годин по 500 грн.

7. Підготовка та виступ у судових дебатах - 1000 грн.

8. Використання Адвокатом особистого транспорту - 5000 грн, що в загальному розмірі складає 20 000,00 грн.

Суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Об`єднаної палати Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду.

Також у справу подано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4584 від 26.02.2013 (а.с.50).

Разом з цим, суд враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати у сумі 20 000,00 грн не відповідають реально наданим адвокатом обсягом послуг за договором про надання правової допомоги від 25.05.2020, виходячи з наступного.

Як зазначено представником позивача у судовому засіданні 15.09.2020 під п. 1 Опису наданих послуг "Підготовка до участі у судовому розгляді" розуміється вивчення законодавства та судової практики щодо спорів у подібних правовідносинах. Під п. 2 "Підготовка позовної заяви" - розуміється набір тексту позовної заяви та вивчення законодавства і судової практики.

Тобто, вивчення законодавства і судової практики дублюється в пунктах 1 і 2 Опису наданих послуг, з підстав чого суд не вбачає підстав для стягнення витрат по пункту 1 названого Опису.

Пункт 3 Опису "Підготовка пояснень, заперечень у судове засідання" за поясненнями представника позивача являє собою підготовку відповіді на відзив та пояснень (заперечень) від 05.08.2020 та становить 5 000,00 грн (10 годин по 500 грн/год.).

Разом з цим, як зазначено вище, суд залишив без розгляду пояснення (заперечення) позивача від 05.08.2020 з підстав порушення порядку та строку подання таких пояснень.

Таким чином, обсяг наданих послуг адвокатом, витрачений час на надання таких послуг не вимагав значного обсягу юридичної і технічної роботи, а сума у 5 000,00 грн не відповідає критерію реальності таких витрат та обмежується судом до 2 500,00 грн за підготовку відповіді на відзив.

В судовому засіданні 15.09.2020 представником позивача повідомлено, що п. 8 Опису "Використання Адвокатом особистого транспорту" дублює п. 4 "Явка та участь в судовому засіданні".

Тобто, використання Адвокатом особистого транспорту включено до послуги з явки та участі Адвоката в судових засіданнях, з з підстав чого відсутні підстави для оплати витрат по пункту 8 Опису наданих послуг.

У справі було проведено 3 засідання, в яких брав участь представник позивача, що становить 3 000,00 грн (1000,00 грн за кожне засідання).

Також суд вважає співмірними витрати в сумі 2000,00 грн за надані послуги згідно п. 5 Опису "Підготовка й надання документальних доказів, виготовлення світлокопій, їх витребування, підготовка адвокатського запитів, супровід і надання до суду", оскільки дійсно копії документів засвідчувались Адвокатом, та в сумі 5 000,00 грн згідно п. 6 "Юридичні консультації клієнту, ознайомлення із законодавством, вивчення документів, юридична оцінка доказів" .

Щодо п. 7 Опису "Підготовка та виступ у судових дебатах" суд зазначає, що згідно приписів. ст. 218 Господарського процесуального кодексу України, у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, виступ у судових дебатах не потребує окремого часу для підготовки, оскільки позиції сторін вже викладені у заявах по суті які судом долучено до матеріалів справи та досліджено в судовому засіданні.

Отже, обсяг наданих послуг згідно п. 7 Опису не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, є належним чином доведеним та розумним і обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням наведеного вище розподілу витрат між сторонами, 17 500,00 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надходило.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Маловисківської міської ради від 28 листопада 2019 року №1921 "Про затвердження Переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону" у частині включення до переліку земельних ділянок комунальної власності Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону, земельних ділянок:

- кадастровий номер: :02:000:9002, площею 67,93 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради;

- кадастровий номер: :02:000:9004, площею 27,6601 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради.

Стягнути з Маловисківської міської ради, 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Спортивна, 6, ідентифікаційний код 04055373) на користь Фермерського господарства "Прилуцький" (26243, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Олександрівка, пров. Набережний, 1, ідентифікаційний код 33418263) 2 102,00 грн судового збору та 17 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення направити Фермерському господарству "Прилуцький" за адресою: 26243, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Олександрівка, пров. Набережний, 1 та Маловисківській міській раді за адресою: 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Спортивна, 6.

Повне рішення складено 25.09.2020.

Суддя В.В.Тимошевська