УХВАЛА

м. Київ

21.09.2020Справа № 910/13946/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Двір фінансів"

про стягнення 805 273,28 грн,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів" (далі - позивач, АТ "НДІ ЕМП") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Двір фінансів" (далі - відповідач, ТОВ "Двір фінансів") про стягнення 805 273,28 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 242 від 10.09.2020 (вх. № 13946/20 від 15.09.2020), суд дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню з огляду на таке.

Приписами п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Положеннями частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). При цьому зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких грунтується вимога позивача.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких грунтується позов в цілому.

Доказами відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони грунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

З поданої позовної заяви вбачається, що в межах даного позову об`єднано позовні вимоги, які грунтуються на двох договорах оренди , а саме:

- Договорі оренди №31/2018 від 06.12.2018 (далі - Договір оренди-1);

- Договорі оренди №32/2018 від 06.12.2018 (далі - Договір оренди-2).

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача різні - Договір оренди-1 та Договір оренди-2, т.т. два різні договори;

- обставини, на яких грунтуються вимоги позивача на підставі Договору оренди-1, не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких грунтуються вимоги позивача на підставі Договору оренди-2, а рівно і навпаки. Суд звертає увагу, що до позовної заяви в якості доказів додано, зокрема, акти приймання-передачі нерухомого майна, рахунки на оплату оренди, акти надання послуг оренди, які містять посилання на два різних договори оренди.

Отже, заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою ні підставами виникнення (два різні договори), ні поданими доказами (акти приймання-передачі нерухомого майна, рахунки на оплату оренди, акти надання послуг оренди по кожному договору окремо), не є основними та похідними позовними вимогами, а відтак норми статті 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Крім цього, суд зазначає, що в позовній заяві відсутнє обґрунтування щодо необхідності розгляду позовних вимог за різними підставами виникнення (різними договорами).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в спірному випадку позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, при цьому відсутні підстави для застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого дана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву та додані до неї документи.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.09.2020 та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега