ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25.09.2020м. ДніпроСправа № 904/5180/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», м.Київ, в інтересах Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», м.Київ

до Приватного акціонерного товариства «Сентравіс Продакшн Юкрейн», м.Нікополь, Дніпропетровська область

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Суддя Панна С.П.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» в інтересах Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Приватного акціонерного товариства «Сентравіс Продакшн Юкрейн».

В поданій заяві Товариство обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» просить суд вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позову, а саме: накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, та належать Приватному акціонерному товариству «Сентравіс Продакшн Юкрейн» (, місцезнаходження: 53201, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, ПРОСПЕКТ ТРУБНИКІВ, будинок 56) які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову в розмірі 167 693 577 (сто шістдесят сім мільйонів шістсот дев`яносто три тисячі п`ятсот сімдесят сім) гривень 57 копійок.

Подану заяву заявник обгрунтовує тим, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВТБ БАНК» та ЗАКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД НЕРЖАВІЮЧИХ ТРУБ», яке в подальшому було перейменовано в ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» укладено Договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №46/07МВ від 15.06.2007 року з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків (далі -Кредитний договір 1).

ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН», в порушення умов Договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №46/07МВ від 15.06.2007 року не повернуло кредитні кошти та не сплатило процентів за їх користування, в результаті чого, станом на 19.08.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 17 042 423,18 грн. (сімнадцять мільйонів сорок дві тисячі чотириста двадцять три гривні 18 копійок), що складається з:

- 11 519 463,32 грн., що еквівалентно 423 047,75 доларів США - заборгованість по тілу кредиту

відповідно до Договору № 23 про внесення змін до Договору про надання відновлювальної

відкличної кредитної лінії №46/07МВ від 15.06.2007 року;

- 53 422,49 грн., що еквівалентно 1 961,92 доларам США - заборгованість по відсотках відповідно до

Договору № 23 про внесення змін до Договору про надання відновлювальної відкличної кредитної

лінії №46/07МВ від 15.06.2007 року;

- 5 397 216,90 грн., що еквівалентно 166 082,01 Євро - заборгованість по відсотках відповідно до

Договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №46/07МВ від 15.06.2007 року;

- 72 320,47 грн., що еквівалентно 2 225,43 Євро - заборгованість по комісії.

Також заявник зазнчає, що між АТ «ВТБ БАНК» та ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» укладено Кредитний договір № 57 від 09.11.2010 року з додатками, додатковими договорами та договорами про внесення змін (далі -Кредитний договір 2).

ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН», в порушення умов Кредитного договору №57 від 09.11.2010 року не повернуло кредитні кошти та не сплатило процентів за їх користування, в результаті чого, станом на 19.08.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 150 651 154,39 грн. (сто п`ятдесят мільйонів шістсот п`ятдесят одна тисяча сто п`ятдесят чотири гривні 39 копійок), що складається з:

- 2510675,00 доларів США, що еквівалентно 68 364 927,05 грн.- заборгованість по тілу кредиту відповідно до Договору № 14 про внесення змін до Кредитного договору №57 від 09.11.2010 року;

- 895727,24 доларів США, що еквівалентно 24 390 384,03 грн. заборгованість по відсотках відповідно до Договору № 14 про внесення змін до Кредитного договору №57 від 09.11.2010 року;

- 1727555,75 Євро, що еквівалентно 56 140 897,47 грн. - заборгованість по відсотках відповідно до

Кредитного договору №57 від 09.11.2010 року;

- 54 002,82 Євро, що еквівалентно 1 754 945,84 грн. - заборгованість по комісії.

Заявник зазнчає, що загальна сума заборгованості за Кредитними договорами 1 і 2 станом на 19.08.2020 року складає 167 693 577,57 грн..

Своє право на звернення із даною заявою заявник обгрунтовує тим, що « 19» серпня 2020 року між АТ «ВТБ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», Правонаступник кредитора та іпотекодержателя) укладено Договір №24-КБ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Згідно п. 1 Договору про відступлення прав вимоги від « 19» серпня 2020 року, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, боржників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів та фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредитної лінії, договорами про надання кредиту(овердрафту)), згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, та договорами поруки та договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави та іншими договорами, контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, які в тому числі, але не обмежуючись наведені у Додатку №1 до цього Договору, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами, договорами про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії, надалі разом за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

В подальшому, а саме 09.09.2020 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступила право вимоги за Кредитними договорами АТ «ЗНВКІФ «ІНВЕСТОХІЛЛС ХЕЛІАНТУС» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №30-06/2020 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 30 червня 2020 року, діє ТОВ «КУА «АСТА-КАПІТАЛ» .

Відповідно до вищенаведеного, АТ «ЗНВКІФ «ІНВЕСТОХІЛЛС ХЕЛІАНТУС» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №30-06/2020 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 30 червня 2020 року, діє ТОВ «КУА «АСТА-КАШТАЛ» є новим кредитором ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» за Договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії №46/07МВ від 15.06.2007 року та Кредитним договором №57 від 09.11.2010 року.

Необхідність вжитття заходів запезпечення позову до пред`явлення позовної заяви заявник обгрунтовує тим, що в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами ТОВ ВКП «ЮВІС» передано адміністративний комплекс, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровськ, вул. Клари Цеткін, буд. 1-А та земельну ділянка площею 0,3846 га, кадастровий номер :03:299:0013.

Згідно висновку про вартість майна, вартість предмету іпотеки складає 40 469 900 грн. , що в чотири рази меше ніж розмір заборгованості. Тобто, вартість іпотеки покриває лише четверту частину боргу, а в провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/6250/19 за позовом ТОВ ВКП «Ювіс» до Банку про визнання недійсним договору іпотеки.

Заявник стверджує, що Позичальник і Іпотекодавець згідно з інформацією з реєстру є пов`язаними особами: директором ПАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн» є ОСОБА_1 , який є засновником іпотекодавця; обидва входять в Холдинг Centravis Ltd.

На думку заявника подача позову про визнання недійсним договору іпотеки свідчить в т.ч. про намір керівництва Позичальника уникнути відповідальності за невиконання зобов`язань за Кредитними договорами.

Окрім вказаного вище, заявник також зазначає те, що згідно інформації ЗМІ, в 2019 році Європейський банк реконструкції і розвитку (ЄБРР) вийшов зі складу акціонерів холдингу Centravis Ltd. (Кіпр), що володіє заводом з випуску нержавіючих труб ПАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн» (http://www.fixygen.ua/news/20190306/ebrr-vyshel-iz.html), що, на його думку, свідчить про фінансові труднощі Позичальника.

Заявник зазначає, що він має фактичні підстави вважати, що у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову, виконання можливого рішення суду може бути утруднено чи, взагалі, неможливим, адже після пред`явлення позову Відповідач почне відчужувати власне майно, за рахунок якого Позивач міг би задовольнити свої вимоги.

Розглянувши подану заяву, господарський суд вважає останню такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.4 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно, обов`язок доведення на підставі належних та допустимих доказів всіх обставин, на які посилається заявник в обґрунтування необхідності забезпечення позову, покладається на заявника.

Враховуючи вищезазначене, суд відхиляє доводи заявника щодо того, що після пред`явлення позову ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" почне відчужувати власне майно у зв`язку із ненаданням заявником суду будь-яких доказів, що свідчили б про такі дії або намір вчинення таких дій відповідачем.

Суд критично оцінює посилання заявника на те, що доказом фінансових труднощів відповідача є вихід ЄБРР зі складу акціонерів холдингу SentravisLtd (Кіпр) у 2019 році, які не підтверджені належними та допустимими доказами. Так само критично суд оцінює доводи заявника щодо того, що невиконання умов кредитних договорів саме по собі свідчить про погіршення фінансового стану ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн". Вказані обставини не лише не підтверджені доказами, але й не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку із фінансовим станом відповідача.

Серед наданих заявником доказів відсутні документи, які б свідчили про фінансовий стан ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн", його погіршення або зміни. Заявником додано до заяви відомості з сайту CorporateNewsAgency щодо ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн", в яких зазначаються реєстраційні відомості щодо відповідача, поточні судові справи та виконавчі провадження за участю відповідача. Суд зазначає, що відомості з вказаного інформаційного ресурсу хоча й не носять офіційного характеру, однак з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх наявних у справі доказів, були проаналізовані судом. Із наведеної інформації вбачається, що всі виконавчі провадження за участю ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" завершені та в більшості з них останнє виступало стягувачем, а не боржником, а також відсутні поточні судові справи, за якими до ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" було б заявлено вимоги про стягнення коштів.

Одночасно заявником подано суду відомості з сайту CorporateNewsAgency щодо фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Конкорд Факторинг, юридичної особи, що не має відношення до даної справи та зв`язок якої з учасниками справи судом на підставі поданих заявником матеріалів не виявлено.

Таким чином, заявником не подано жодних доказів, які б дійсно свідчили про погіршення фінансового стану ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" та існування ризику невиконання судового рішення про стягнення коштів у випадку задоволення в подальшому позовних вимог заявника.

Судом оцінено доводи заявника щодо ухилення від виконання відповідачем зобов`язання після пред`явлення вимоги від АТ "ВТБ Банк", визнання та несплати ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" боргу. З цього питання суд приходить до наступних висновків.

Із наданих заявником матеріалів вбачається, що вимогу про сплату боргу за кредитом ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" було пред`явлено АТ "ВТБ Банк" Листом-вимогою від 21.03.2019 № 1654/1-2. Із відповіді ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" від 23.04.2019 б/н на вказану вимогу АТ "ВТБ Банк" не вбачається визнання ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" суми боргу. Відповідач у вказаному листі зазначає про зустрічні порушення АТ "ВТБ Банк" кредитних договорів, висловлює свою позицію щодо того, що заявлена АТ "ВТБ Банк" вимога є необґрунтованою та передчасною. Відтак із вказаних доказів, поданих заявником вбачається наявність спору між ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" та АТ "ВТБ Банк" щодо наявності та суми заборгованості за кредитними договорами.

Окрім того, подані докази стосуються виключно вимоги АТ "ВТБ Банк" до ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн". Судом встановлено, що заявником не подано жодних доказів пред`явлення будь-яких вимог до ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" самим АТ "ЗНВКІФ "ІнвестохіллсХеліантус", від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ "КУА "Аста-Капітал", про порушення прав якого зазначає заявник та від імені якого планується подання позову.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, АТ "ЗНВКІФ "ІнвестохіллсХеліантус", від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ "КУА "Аста-Капітал", набуло право вимоги до ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" на підставі Договору № 07/09/09/2020/1 про відступлення прав вимоги від 09.09.2020, укладеного із ТОВ "ФК "ІнвестохіллсВеста", яке, в свою чергу, раніше набуло вказане право вимоги на підставі Договору № 24-КБ про відступлення прав вимоги від 19.08.2020, укладеного із АТ "ВТБ Банк".

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Одночасно ст. 517 Цивільного кодексу України встановлює, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Із цитованих норм закону вбачається, що відступлення права вимоги у зобов`язанні та зміна внаслідок такого відступлення кредитора, має здійснюватися із обов`язковим повідомленням про таке відступлення боржника та із обов`язковим наданням боржнику доказів переходу прав до нового кредитора. Порушення вказаних норм породжує право боржника не виконувати свого обов`язку перед новим кредитором до моменту усунення такого порушення.

Суд зазначає, що заявником не подано доказів повідомлення ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" про відступлення права вимоги за кредитними договорами, заміну кредитора та набуття АТ "ЗНВКІФ "ІнвестохіллсХеліантус", від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ "КУА "Аста-Капітал", прав кредитора щодо ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн". За таких умов суд не може обґрунтовано вважати, що в діях ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" вбачається порушення зобов`язання, а аткож прав та інтересів заявника.

Щодо посилань заявника на наявність та оспорюваність договору іпотеки, яким забезпечені зобов`язання ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" за кредитними договорами, суд зазначає наступне.

Заявником не надано суду доказів укладення між ТОВ ВКП "Ювіс" та АТ "ВТБ Банк" договору іпотеки, на наявність якого посилається заявник. В той же час в Додатку № 2 до Договору № 24-КБ про відступлення прав вимоги від 19.08.2020, укладеного між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та АТ "ВТБ Банк" згадуються договори іпотеки від 20.11.2013 та від 09.11.2010. При цьому право вимоги за договорами іпотеки не є предметом Договору № 07/09/09/2020/1 про відступлення прав вимоги від 09.09.2020, укладеного між АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус", від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ "КУА "Аста-Капітал", та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

Таким чином, заявником не подано суду належних доказів укладення договору іпотеки, а також наявності у заявника (та належного переходу до нього) прав іпотекодержателя. У зв`язку із вказаними обставинами непокриття вартістю предмета іпотеки вимог заявника до ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн" в повному обсязі, а також подання ТОВ ВКП "Ювіс" позову щодо іпотечного договору, відповідачем за яким, згідно доводів заявника, є АТ "ВТБ Банк", не свідчить про порушення будь-яким чином прав та інтересів АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус", від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ "КУА "Аста-Капітал", так як останній, згідно поданих суду доказів, не є стороною відповідних правовідносин.

Суд також зазначає, що заявник в своїй заяві посилається одночасно як на нібито погіршення фінансового стану ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн", так і на те, що арешт коштів в сумі 167 693 577,57 грн. не вплине негативно на діяльність ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн". Суд вважає такі доводи заявника взаємовиключними та такими, що ставлять під сумнів позицію заявника.

Щодо судової практики, на яку посилається заявник, суд зазначає наступне.

У справах № 916/1457/19 та 910/7149/17, на рішення в яких посилається заявник, розглядалися вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону відчуження об`єктів нерухомого майна та акцій акціонерного товариства відповідно.

Суд звертає увагу на те, що накладення арешту на грошові кошти на рахунках, що передбачає заборону розпорядження такими коштами, та накладення арешту на будь-яке інше майно (як рухоме, так і нерухоме) є істотно різними заходами забезпечення позову, що мають різні наслідки як для заявника, так і для відповідача, на майно якої накладається арешт.

Так як грошові кошти хоча і є різновидом майна, однак згідно ст. 192 Цивільного кодексу України вони також є і законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України. Відтак, накладення без достатніх підстав арешту на грошові кошти в значному розмірі, як на основний платіжний засіб, може призвести до блокування роботи підприємства та завдання збитків не тільки самому підприємству, але й третім особам, зокрема працівникам такого підприємства, іншим кредиторам та/або державі.

Відтак висновки, викладені у постановах Верховного суду у вказаних справах не можуть бути застосовані в даній справі без детального аналізу та порівняння всіх обставин справи, так як правовідносини, щодо яких ухвалені відповідні рішення є різними.

У справах № 910/12117/19 та 910/1742/17, на рішення в яких посилається заявник, хоча й розглядалися вимоги про накладення арешту на грошові кошти, однак відповідні судові рішення мотивовані наявністю значної заборгованості перед низкою контрагентів, що в порядку виконання вказаних судових рішень може потягти витрачання коштів саме на погашення заборгованості перед цими контрагентами, а не для здійснення розрахунків з позивачем, що за висновком су відного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Наведена правова позиція викладена і у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, і у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19. Окрім того, колегія суддів зазначає, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися наданими йому правами. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 911/2930/17.

Також суд приймає до уваги позиції, викладені в Ухвалі Верховного суду від 19.04.2019 у справі № 910/6706/17, за якими суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача. Позивач, всупереч положенням статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, доказів, що невжиття заходів, про які просив позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не надав. Доводи щодо нестабільного фінансового стану Спільного українсько-англійського підприємства "Західна нафтова група" у формі товариства з обмеженою відповідальністю ґрунтуються на припущеннях позивача.

Правильність висновків суду підтверджується також позицією, викладеною в Постанові Верховного суду від 10.10.2019 у справі № 910/4103/18, згідно з якою суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, вказував на те, що позивач посилається на порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки припускає, що відповідач може зняти кошти з свого рахунку, що унеможливить виконання рішення суду, у випадку задоволення позову. Тобто, рішення суду першої інстанції, яким накладено арешт на грошові кошти відповідача побудовано на припущеннях без обґрунтування на підставі яких доказів суд дійшов висновку про неможливість виконання рішення у справі у випадку задоволення позову. Судом не враховано, що відповідач є діючим товариством, яке здійснює господарську діяльність, а тому передчасним є висновок суду першої інстанції про неможливість виконання судового рішення у справі, винесеного за результатом розгляду позовних вимог. Крім того, судом не враховано, що між сторонами у справі наявний спір щодо вартості виконаних робіт, тоді як, арешт накладено на суму грошових коштів заявлену до стягнення у позові.

Щодо посилання заявника на те, що в провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/6250/19 за позовом ТОВ ВКП «Ювіс» до Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору іпотеки, то таке посилання не може розцінюватись судом, як намагання відповідача (Приватного акціонерного товариства «Сентравіс Продакшн Юкрейн») вчинити дії направлені на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення майбутнього рішення суду, оскільки по-перше позитвачем у справі №910/6250/19 виступає ТОВ ВКП «Ювіс», а не відповідач - Приватне акціонерне товариство «Сентравіс Продакшн Юкрейн», а по-друге право кожного на судовий захист є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань (підпункт 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015). Таке право прямо передбачене частинами 1 та 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Розглянувши подану АТ "ЗНВКІФ "ІнвестохіллсХеліантус", від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ "КУА "Аста-Капітал", заяву про забезпечення позову та надані разом з нею докази, оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову та позовних вимог, що плануються бути заявленими заявником, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Так, заявником не надано доказів ухилення ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" від виконання обов`язку перед заявником, не надано навіть доказів повідомлення ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" про існування такого обов`язку, не доведено суду фактів погіршення фінансового становища ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" т а/або спроб відчуження належного йому майна з метою уникнення від виконання зобов`язання перед заявником.

Окрім того, заявник просить про накладення арешту на грошові кошти на рахунках ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" в розмірі 167 693 577,57 грн., що за оцінкою суду є істотною сумою, блокування якої може призвести до несприятливих наслідків для ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн", його контрагентів та працівників, завдати істотних збитків та навіть блокування господарської діяльності відповідача.

Згідно ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

При цьому заявник зазначає в своїй заяві, що внаслідок застосування заходів забезпечення, про які просить заявник, а саме арешту коштів на рахунках ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" у загальній сумі 167 693 577,57 грн., не буде заподіяно жодних збитків відповідачу, у зв`язку з чим застосування заходів зустрічного забезпечення є в даному випадку недоцільним.

Суд звертає увагу заявника на те, що сума, про арешт якої просить заявник, є значною, а заявник не надає суду жодних доказів, що підтверджували б об`єктивну інформацію про фінансовий стан ПрАТ "СентравісПродакшнЮкрейн" та давали б змогу підтвердити, що запитувана сума арешту коштів не є істотною для поточної господарської діяльності відповідача. Відтак застосування запитуваного заявником заходу забезпечення позову у будь-якому випадку вимагало б зустрічного забезпечення

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, подана заява про забезпечення позову до подання позовної заяви містить лише припущення щодо можливого ускладнення виконання рішення суду та не містить жодних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем фактичних дій, спрямованих, зокрема на на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення майбутнього рішення суду, реалізацію майна чи підготовку дій щодо його реалізації, та доказів, які б підтверджували викладені в заяві обставини.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись нормами статей 13, 74, 76, 77, 79, 129, 136 - 140, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» в інтересах Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» про забезпечення позову - відмовити.

2. Судові витрати покласти на заявника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.П. Панна