ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Справа № 926/1681/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Байталюка В. Д., при секретарці судового засідання Циганчук І. В., розглянувши матеріали справи

за позовом Фермерського господарства «Любава Агро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Транс Агро Сервіс»

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в сумі 231763,54 грн

Представники сторін не з`явились.

В С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень проти позову. Хід розгляду справи.

1.1. Фермерське господарство «Любава Агро» (Чернівецька область, Сокирянський район, м. Сокиряни, вул. Калнишевського, 33, ідентифікаційний код 43086730) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Транс Агро Сервіс» (Чернівецька область, Кельменецький район, смт Кельменці, площа Центральна, 12, квартира 21, ідентифікаційний код 41927659) про стягнення заборгованості в сумі 231763,54 грн, в тому числі: заборгованість за договором в сумі 213140,00 грн та пеня в сумі 18623,54 грн за період з 01.01.2020 по 01.06.2020.

Позовні вимоги обгрунтовується неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору оренди транспортного засобу з екіпажем (комбайну) № 01-07/19 від 01.07.2019.

1.2. Ухвалою суду від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.09.2020.

Сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час, та місце розгляду справи, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

1.3. 15.09.2020 на електронну адресу Господарського суду Чернівецької області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Стаття 170 Господарського процесуального кодексу України встановлює загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Так, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо). Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з частиною восьмою статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Разом з тим, як вбачається з заяви позивача, яка 15.09.2020 електронною поштою надійшла до суду, зазначена заява не містить електронного цифрового підпису учасника справи (його представника), що порушує імперативні приписи частини другої статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на вищезазначене, суд залишає заяву позивача про відкладення розгляду справи, яка не скріплена електронним цифровим підписом, без розгляду.

1.4. Отже, представники сторін не з`явились у судове засідання без поважних причин. Також, без поважних причин позивач не виконав вимог суду, викладених в ухвалі суду від 27.07.2020. Відповідач відзиву на позов не надав.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви, якими керується суд та застосоване ним законодавство. Висновки за наслідками розгляду справи.

2.1. Розглянувши наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

01.07.2019 між сторонами було укладено договір оренди транспортного засобу з екіпажем (комбайну) № 01-07/19 (далі - Договір).

Згідно пункту 1.2 (розділ 1) Договору позивач зобов`язався передати відповідачу наземний самохідний транспортний засіб з екіпажем, який обслуговує такий транспортний засіб, а відповідач зобов`язався прийняти в тимчасове володіння та користування такий транспортний засіб та сплатити за нього орендну плату.

На виконання пункту 1.2 Договору між сторонами було підписано акт прийому-передачі транспортного засобу від 01.07.2019 де, позивач здав, а відповідач прийняв транспортний засіб CAT LEXION, марки (моделі) 480R, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , виданий ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 22.06.2017.

Термін оренди за Договором склав п`ять місяців та двадцять сім днів, що підтверджується актами прийому передачі транспортного засобу від 01.07.2019 та від 27.12.2019.

2.2. Відповідно до пункту 2.1 Договору щомісячна орендна плата за цим Договором становить 72190,00 грн. Орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок орендодавця (пункт 2.2 Договору). Розмір, форма, періодичність та спосіб внесення орендної плати за цим Договором можуть бути змінені за взаємною згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою сторін (пункт 2.3 Договору).

Актами виконаних робіт (наданих послуг) №№ 31-07/19; 31-08/19; 30-09/19; 31-10/19; 30-11/19; 28-12/19, що були підписані між сторонами підтверджено факт виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 433140 (чотириста тридцять три тисячі сто сорок) гривень. Станом на день подання позову за вище згадані роботи (послуги) позивачу перераховано 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень.

Отже, станом на день ухвалення судом рішення відповідач заборгував позивачу згідно умов Договору 213140 (двісті тридцять тисяч сто сорок) грн.

2.3. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами першою, другою статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Вказане також кореспондується з приписами статті 205 Цивільного кодексу України.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша статті 639 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами першою, другою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

2.4. Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 32 Господарського кодексу України.

Статтею 759 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язається передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно частини першої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором в обумовлені сторонами строки виконав належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому передачі транспортного засобу від 01.07.2019 та від 27.12.2019.

Також, факт належного виконання позивачем зобов`язань з надання відповідачу в оренду за Договором наземного самохідного транспортного засобу з екіпажем підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін актами виконаних робіт (наданих послуг) №№ 31-07/19; 31-08/19; 30-09/19; 31-10/19; 30-11/19; 28-12/19 на загальну суму 433140,00 грн.

2.5. Умовами Договору строк виконання відповідачем обов`язку щодо оплати вартості наданих йому послуг не визначений.

Згідно з частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд встановив факт пред`явлення позивачем заяви від 24.02.2020 з вимогою до відповідача про оплату заборгованості за Договором в сумі 213000,00 грн протягом 10 банківських днів з моменту отримання заяви. Відповідачем отримано заяву позивача 06.03.2020, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтернет за пошуковим ідентифікатором поштового відправлення № 673.

Відтак, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань в сумі 213000,00 грн є таким, що настав з 24.03.2020 (11 банківський день з дня отримання заяви). Щодо заборгованості в сумі 140,00 грн, строк виконання настав 30.07.2020 (8 день з дня отримання позовної заяви з вимогою щодо оплати заборгованості).

Відповідно до частин першої, другої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

2.6. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, згідно змісту яких розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також, у відповідності до пункту 4.4 Договору за прострочення у внесенні позивачу орендної плати відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від простроченої суми.

У зв`язку з цим позивач правомірно просить суд стягнути з відповідача пеню.

Проте, суд вважає наведений позивачем розрахунок невірним з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

На офіційній веб сторінці НБУ розміщено календар робочих днів банківської системи України на 2020 рік.

Відповідно до частини першої статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України з урахуванням змісту заяви позивача про оплату заборгованості від 24.02.2020 відповідач зобов`язаний сплатити заборгованість в сумі 213000,00 грн до 23.03.2020 та заборгованість в сумі 140,00 грн до 29.07.2020. Тому, нарахування пені у відповідності до пункту 4.4 Договору можливе з 24.03.2020 на суму 213000,00 грн.

Однак, позивачем пеня розрахована за період з 01.01.2020 по 01.06.2020 на суму 213140,00 грн.

За підрахунками суду з відповідача на користь позивача належить стягнути пеню від суми заборгованості 213000,00 грн за період з 24.03.2020 по 01.06.2020 (в межах заявленого позивачем строку) в сумі 7239,68 грн.

З урахуванням вказаних положень Договору та норм чинного законодавства за підрахунками суду, з відповідача на користь позивача належить стягнути 213140,00 грн заборгованості за Договором та 7239,68 грн пені.

3. Розподіл судових витрат.

3.1. Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволеного позову.

3.2. До позовної заяви позивачем заявлено до стягнення також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Розглянувши заяву позивача про відшкодування судових витрат, в сукупності з матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У матеріалах справи знаходиться договір № 29-05 від 29.05.2020 про правову допомогу, укладений між позивачем та адвокатом (далі - Договір про правову допомогу).

Додатком до позовної заяви визначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

Відповідно до підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Договору про правову допомогу адвокат зобов`язався надати послуги, зазначені в пункті 1.1 цього договору протягом його дії, починаючи з наступного робочого дня, після отримання від замовника всіх необхідних документів та оплати замовником вартості послуг згідно договору. Вартість послуг по договору становить 10000,00 грн (пункт 5.1 Договору про правову допомогу).

Загальний перелік юридичних послуг, які адвокат зобов`язався надати позивачу визначений у пунктах 2.1 та 5.2 Договору про правову допомогу.

При цьому, до позовної заяви та в ході розгляду справи адвокатом не надано суду акту здачі-приймання виконаних правових послуг за Договором про правову допомогу, або іншого документу підписаного адвокатом та замовником, в якому погоджено та визначено детальний опис робіт виконаних адвокатом при наданні професійної правничої допомоги у даній справі із зазначенням витраченого часу та вартості одиниці часу роботи адвоката.

Натомість, доданий до позовної заяви попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат судом до уваги не приймається, оскільки він не узгоджений із замовником за Договором про правову допомогу та не може підтверджувати факт надання адвокатом правової допомоги.

У зв`язку з цим суд відмовляє у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу.

3.3. Також, при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що при поданні позову позивачем невірно визначено ціну позову та, як наслідок, недоплачено судовий збір в сумі 279,35 грн, який підлягає стягненню з позивача в дохід державного бюджету за наслідками розгляду даної справи. Так, ціна позову становить 231763,54 грн, тому належна сума для сплати судового збору мала становити 3476,45 грн. Однак, позивач визначив ціну позову в сумі 213140,00 грн та сплатив судового збору в сумі 3197,10 грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, оскільки учасники справи в судове засідання 16.09.2020 не з`явилися, рішення складено та підписано 21.09.2020.

Керуючись статтями 129, 226, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов Фермерського господарства «Любава Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Транс Агро Сервіс» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в сумі 231763,54 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Транс Агро Сервіс» (Чернівецька область, Кельменецький район, смт Кельменці, площа Центральна, 12, квартира 21, ідентифікаційний код 41927659) на користь Фермерського господарства «Любава Агро» (Чернівецька область, Сокирянський район, м. Сокиряни, вул. Калнишевського, 33, ідентифікаційний код 43086730) заборгованість за Договором в сумі 213140,00 грн, пеню в сумі 7239,68 грн та судовий збір в сумі 3305,70 грн.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Любава Агро» (Чернівецька область, Сокирянський район, м. Сокиряни, вул. Калнишевського, 33, ідентифікаційний код 43086730) в дохід державного бюджету судовий збір в сумі 279,35 грн.

4. В решті позову відмовити за безпідставністю.

Позивач - Фермерське господарство «Любава Агро» (60200, Чернівецька область, Сокирянський район, м. Сокиряни, вул. Калнишевського, 33, ідентифікаційний код 43086730).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец Транс Агро Сервіс» (60100, Чернівецька область, Кельменецький район, смт Кельменці, площа Центральна, 12, квартира 21, ідентифікаційний код 41927659).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення (якщо оголошено вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складання повного судового рішення).

Суддя В. Байталюк