ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2019/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України до приватного підприємства „Стивідорна компанія сенат про стягнення 1089,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України (далі по тексту ДП „АМПУ) звернулось до господарського суду із позовною заявою до приватного підприємства „Стивідорна компанія сенат (далі по тексту ПП „Стивідорна компанія сенат) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1089,41 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 426,00 грн., пені у розмірі 102,35 грн., трьох відсотків річних у розмірі 197,56 грн., збитків від інфляції у розмірі 360,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р. в частині оплати вартості наданих позивачем послуг.

Ухвалою суду від 20.07.2020р. дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено позивачу 5-ти денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу триденний строк з дня вручення відповіді на відзив для подання заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до ч. ч. 5, 9 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються. У випадку, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх достовірності, суд не бере до уваги показання свідка.

ПП „Стивідорна компанія сенат було повідомлено судом про відкриття провадження по даній справі в порядку письмового провадження шляхом направлення ухвали про відкриття провадження по справі від 20.07.2020р. на адресу відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 67772, Одеська область, Білгород-Дністровський район, Затока, вул. Приморська, 1.

При цьому, з наявних на веб-сайті АТ „Укрпошта відомостей, отриманих судом в результаті відстеження поштового відправлення за №580 вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження була вручена відповідачеві у відділенні поштового зв`язку 15.08.2020р.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 13 Закону України „Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними ви виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про національного оператора поштового зв`язку» від 10.01.2002 року № 10-р виконання функцій національного оператора поштового зв`язку покладено на Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта».

Отже, Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» є розпорядником інформації щодо універсальних послуг поштового зв`язку ( стосовно умов постачання товарів, послуг та цін на них). Цілком правомірним є використання інформації, отриманої з офіційного сайта цього підприємства.

Таким чином, суд може користуватися відомостями, отриманими з офіційного сайта Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» за допомогою функції відстеження при введенні трек-номера щодо пересилання поштових відправлень.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи наяву на офіційному веб-сайті АТ „Укрпошта інформацію про вручення відповідачу ухвали суду від 20.07.2020р., господарський суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Оскільки ПП „Стивідорна компанія сенат не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

31.12.2017р. між ДП „АМПУ (Адміністрація) та ПП „Стивідорна компанія сенат (Підприємство) було укладено договір про надання послуг №45-П-БДФ-17, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого Адміністрація згідно заявок Підприємства надає послуги за тарифами та переліком, що визначені у додатку №1 до договору, що є невід`ємною частиною договору, а Підприємство приймає і оплачує послуги Адміністрації. На підставі окремих заявок Підприємства Адміністрація може надавати послуги Підприємству не передбачені додатком №1 до договору, вартість яких визначається на підставі довідок про вартість послуг, що розробляються Адміністрацією та надаються Підприємству окремо.

Відповідно до п. п. 2.1-2.3 договору №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р. здавання Адміністрацією послуг та приймання їх результатів Підприємством оформлюється актом наданих послуг, який оформлюється Адміністрацією щомісячно. Акт наданих послуг не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, направляється Підприємству. Розрахунки за договором здійснюються Підприємством згідно тарифів зазначених у додатку №1 до договору, в безготівковій формі шляхом перерахування Підприємством грошових коштів на розрахунковий рахунок Адміністрації не пізніше 25-го числа місяця, наступного за звітним. Підставою для оплати послуг є підписаний сторонами акт наданих послуг та виставлений на підставі цього акту рахунок. Оплата послуг, що не передбачені додатком №1 до договору, та які надавалися Підприємству на підставі окремих заявок, здійснюється на підставі акту наданих послуг на протязі 10 календарних днів після підписання сторонами таких актів.

Згідно з п. 4.3 договору №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р. у разі прострочення оплати за користування інфраструктурою, Підприємство сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.1 договору №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р. даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31 грудня 2018 року включно.

Шляхом підписання додаткових угоди до договору №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р. сторонами було внесено зміни до переліку послуг, які надаються Адміністрацією Підприємству, а також продовжено строк дії договору до 31.12.2019р.

На виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р. між сторонами по справі було підписано, зокрема, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1028 від 31.10.2019р. на суму 252,00 грн., №1099 від 30.11.2019р. на суму 72,00 грн., №№1162 від 31.12.2019р. на суму 102,00 грн.

Крім того, ДП „АМПУ було виставлено ПП „Стивідорна компанія сенат, зокрема, наступні рахунки: №1047 від 31.10.2019р. на суму 252,00 грн., №1117 від 30.11.2019р. на суму 72,00 грн., №1180 від 31.12.2018р. на суму 102,00 грн.

Листом №28 від 09.12.2019р. ПП „Стивідорна компанія сенат у відповідь на звернення позивача про сплату заборгованості було повідомлено, що заборгованість за договором виникла з причин скрутного фінансового становища, після усунення якої заборгованість у строк до 31.12.2019р. буде погашена відповідачем.

27.02.2020р. ДП „АМПУ звернулось до ПП „Стивідорна компанія сенат із претензією №201/12-01-09/Вих/12, відповідно до якої просило відповідача сплатити заборгованість за договором №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р. у загальному розмірі 426,00 грн. згідно рахунків №1047 від 31.10.2019р., №1117 від 30.11.2019р., №1180 від 31.12.2019р. В подальшому, 05.05.2020р. та 06.05.2020р. позивач повторно звертався до відповідача із претензією про сплату заборгованості за договором №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р., яка також була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем прийняті на себе зобов`язання з надання послуг, передбачених умовами договору №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р., були виконанні у повному обсязі, що підтверджується підписаними між сторонами по справі актами наданих послуг №1028 від 31.10.2019р. на суму 252,00 грн., №1099 від 30.11.2019р. на суму 72,00 грн., №1162 від 31.12.2019р. на суму 102,00 грн. Проте, відповідачем у порушення зобов`язань, прийнятих на себе за договором №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р. не було здійснено оплати наданих позивачем послуг.

З викладених обставин, позовні вимоги ДП „АМПУ до ПП „Стивідорна компанія сенат в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 426,00 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

З посиланням на умови п. договору №45-П-БДФ-17 від 31.12.2017р., а також приписи чинного законодавства ДП „АМПУ було нараховано відповідачу до сплати пеню у загальному розмірі 102,35 грн., яка була розрахована позивачем протягом періоду з 28.01.2019р. по 10.12.2019р., у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем наданих протягом періоду з грудня 2018р. по вересень 2019р. послуг, а також протягом періоду з 26.11.2019р. по 09.07.2020р., у зв`язку з несплатою відповідачем наданих протягом періоду жовтня 2019р. по грудень 2019р. послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених ДП „АМПУ до ПП „Стивідорна компанія сенат позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача пені у розмірі 102,35 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості наданих позивачем послуг, позивачем в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано ПП „Стивідорна компанія сенат до сплати три відсотки річних у розмірі 197,56 грн. та збитки від інфляції у розмірі 360,50 грн., які були нараховані на несплачену та несвоєчасно оплачену вартість послуг, наданих протягом періоду з травня 2018р. по грудень 2019р. При цьому, за надані протягом періоду з жовтня 2019р. по грудень 2019р. послуги три відсотки річних та збитки від інфляції були розраховані станом на 09.07.2020р.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції та трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про їх правильність та обґрунтованість. Викладене має наслідком необхідність задоволення позовних вимог ДП „АМПУ до ПП „Стивідорна компанія сенат шляхом присудження до стягнення на користь позивача 3 % у розмірі 197,56 грн. та збитків від інфляції у розмірі 360,50 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених державним підприємством „Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України до приватного підприємства „Стивідорна компанія сенат позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 426,00 грн., пені у розмірі 102,35 грн., трьох відсотків річних у розмірі 197,56 грн., збитків від інфляції у розмірі 360,50 грн. відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 615, 617, 901, 903, 905, 907, 978 ЦК України, ст. ст. 179, 193, 231, 232 ГК України.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства „Стивідорна компанія сенат /67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 1; ідентифікаційний код 40209636/ на користь державного підприємства „Адміністрація морських портів України /01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ідентифікаційний код 38727770/ в особі Білгород-Дністровської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України /67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81, ідентифікаційний код 38728376/ суму основного боргу у розмірі 426,00 грн. /чотириста двадцять шість грн. 00 коп./, пеню у розмірі 102,35 грн. /сто дві грн. 35 коп./, три відсотки річних у розмірі 197,56 грн. /сто дев`яносто сім грн. 56 коп./, збитки від інфляції у розмірі 360,50 грн. /триста шістдесят грн. 50 коп./, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. /дві тисячі сто дві грн. 00 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2020 р.

Суддя С.П. Желєзна