ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2020 р. м.Київ Справа№ 910/4648/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Поляк О.І.

Шаптали Є.Ю.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020, повний текст якого складено та підписано 06.07.2020 у справі №910/4648/20 (суддя Чебикіна Я.А.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Глобалкомас"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про відшкодування шкоди 82 391,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 82 391,06 грн. страхового відшкодування на підставі ст. ст. 16, 22, 511, 636, 999, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.11.2018 року о 13 год. 05 хв. в м. Кропивницький по вул. Чорновола. 1-А, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (винна в ДТП особа) та автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 (пошкоджений автомобіль, який належить позивачу).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі №910/4648/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" на користь Закритого акціонерного товариства "Глобалкомас" 82 391 грн 06 коп. страхового відшкодування та 2 102 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що відповідач як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі №910/4648/20 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що відновлювати пошкоджений транспортний засіб шляхом ремонту є екологічно недоцільно, а тому розмір страхового відшкодування має розраховуватись як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Крім цього, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію рішення відповідачем було отримано 08.07.2020, та у зв`язку із відпусткою представника Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" не мало можливості забезпечити своєчасну подачу апеляційної скарги.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020, справу №910/4648/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Поляк О.І.,Шаптала Є.Ю.,

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі № 910/4648/20. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі №910/4648/20 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2018 року о 13 год. 05 хв. в м. Кропивницький по вул. Чорновола. 1-А, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 не стежив за зміною дорожньої обстановки, був не уважним, та під час здійснення маневру обгону не переконався в його безпечності та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де в подальшому допустив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, яким керував ОСОБА_2 та в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, про що було зазначено у постанові Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27.02.2019 року у справі № 405/8121/18.

Постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27.02.2019 року у справі № 405/8121/18, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) було пошкоджено автомобіль «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 є позивач, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.10.2018 року.

Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 від 03.06.2019 року, складеного ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» дорівнює 162 908,73 грн.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AМ/1919065 в Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та визначено ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000 грн., розмір франшизи 0 грн.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 6 зазначеного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, та/або майну потерпілого.

Пунктом 9.1 статті 9 зазначеного Закону визначено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно повідомлення про виплату, справа № від 15.02.2019 року відповідачем частково сплачено на користь позивача 17 608,94 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Оскільки, вина особи, яка керувала автомобілем «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у судовому порядку встановлена, то зазначена особа є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з положеннями статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 985 Цивільного кодексу України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також змінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Таким чином, відповідач як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000 грн.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, а отже страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, зобов`язаний сплатити потерпілій розмір завданої шкоди.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, в межах ліміту відповідальності 100 000,00 грн передбаченого договором (полісом) № AМ/1919065, то позов підлягає задоволенню.

Отже, доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційні скарзі обставин.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі №910/4648/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі №910/4648/20 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи № 910/4648/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 21.09.2020.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді О.І. Поляк

Є.Ю. Шаптала