ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"16" вересня 2020 р. Справа№ 20/249-09

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Коротун О.М.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Гамор В.С.

від відповідача: не з`явився

від скаржника: Петров В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення господарського суду Київської області від 05.02.2010 (дата складення та підписання 12.02.2010) (суддя В.М. Бабкіна)

у справі № 20/249-09

за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Північзахідтрансбуд"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2009 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк"; далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» (далі за текстом - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки (квартири).

Позов обґрунтовано неналежним виконанням позичальником фізичною особою - ОСОБА_2 умов договору кредиту № 08-669/30-302 від 19.05.2008 в частині повернення кредиту та сплати процентів, що є підставою для їх погашення за рахунок предмета іпотеки відповідно до умов іпотечного договору, укладеного 20.05.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням господарського суду Київської області від 05.02.2010 у справі №20/249-09 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Північзахідтрансбуд" на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Одеської обласної філії "Укрсоцбанк" 3595209 грн. 68 коп. основного боргу, 25500 грн. 00 коп. державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на: квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_19; квартиру АДРЕСА_9; квартиру АДРЕСА_10; квартиру АДРЕСА_11; квартиру АДРЕСА_12; квартиру АДРЕСА_13; квартиру АДРЕСА_14; квартиру АДРЕСА_15; квартиру АДРЕСА_16; квартиру АДРЕСА_17.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано поданою до суду заявою відповідача про визнання позову та встановленим фактом невиконання позичальником умов кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 3 595 209, 68 грн.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції керувався нормами ст.ст. 509, 525, 526, 530, 553, 554, 610, 1048, 1050 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), ст. 193 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) та ст.ст. 7, 12, 33 Закону України «Про іпотеку» (далі за текстом - ГПК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, ОСОБА_1 , як особа, що не брала участі у справі, звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати частково рішення господарського суду Київської області від 05.02.2010 у справі №20/249-09 стосовно стягнення з ТОВ "Північзахідтрансбуд" на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Одеської обласної філії "Укрсоцбанк" шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 та закрити провадження в цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована такими доводами:

- 18.03.2008 між відповідачем та скаржником укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 ), вартість якої оплачена скаржником і передана йому за актом приймання-передачі;

- скаржник вважає, що відповідач ввів його в оману, оскільки 05.03.2008 згідно протоколу № 42 загальних зборів учасників ТОВ «Північзахідтрансбуд» було прийнято рішення передати вказану квартиру в іпотеку банку;

- ухвалюючи рішення суд першої інстанції не звернув увагу на зміст п. 4.1. ст. 4 Іпотечного договору від 20.05.2008, порушив вимоги ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції від 16.12.2009, не обґрунтував підстав для звернення позивача на майно відповідача, яке передано в іпотеку;

- судом порушено норми ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» (в редакції закону від 16.12.2009), оскільки у судовому рішенні не вказана початкова ціна предмета іпотеки та спосіб його реалізації, а також не вирішено питання про виселення з квартир 11 мешканців, які оплатили їх вартість;

- спір у цій справі розглянутий судом з порушенням правил підсудності, визначеної ст.ст. 16, 17 ГПК України (в редакції закону від 16.12.2009);

- отже, на думку скаржника, оскаржуваним рішенням суд першої інстанції вирішив питання про його права та обов`язки.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її доводів, посилаючись на її необґрунтованість та законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яким не порушуються жодні права скаржника. У зв`язку з цим, позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги та явка представників сторін

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020 у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. на лікарняному, справу № 20/249-09 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 у складі зазначеної колегії суддів поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Київської області від 05.02.2010 у справі №20/249-09 та відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 01.04.2020; зупинено дію оскаржуваного рішення в частині звернення стягнення на: квартиру АДРЕСА_19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 розгляд справи відкладено на 06.05.2020, у зв`язку з неявкою представників учасників апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2020 розгляд справи відкладено на 10.06.2020, у зв`язку з карантином та неявкою представників учасників апеляційного провадження; замінено позивача у справі № 20/249-09 - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Одеської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020, у зв`язку з неявкою учасників апеляційного провадження, за клопотанням скаржника розгляд справи відкладено на 29.07.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2044/20 від 27.07.2020 у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 20/249-09.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2020 для розгляду справи № 20/249-09 сформовано колегію суддів у складі: Ходаківська І.П., Коротун О.М., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 05.02.2010 у справі № 20/249-09 прийнято до провадження вказаною колегією суддів та призначено її до розгляду на 16.09.2020.

У судове засідання 16.09.2020 з`явився представник скаржника, який надав свої пояснення, просив суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати в частині звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 та закрити провадження в цій частині.

У судове засідання 16.09.2020 з`явився представник позивача, який надав свої пояснення, просив провадження за апеляційною скаргою закрити.

Представник відповідача у судове засідання 16.09.2020 не з`явився. Поштове відправлення відповідачем не отримано та повернуто до суду з відміткою "інші причини".

Слід зазначити, що судова ухвала від 03.08.2020 надсилалась відповідачу на адресу його місця реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому, відомості про наявність у відповідача інших засобів зв`язку у суду відсутні.

Оскільки у судове засідання явка учасників справи обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України (в редакції, яка була чинною на момент подання апеляційної скарги) учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, наведеними нормами передбачено право особи подати апеляційну скаргу на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду спору про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, зважаючи на предмет і підстави позову.

Із положень ст. 254 ГПК України вбачається, що оскаржуване судове рішення має бути прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, і лише у цьому випадку у такої особи виникає право на апеляційне оскарження.

Таким чином судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції, є скаржник, або у такому рішенні мають міститися судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Отже, судове рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.05.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", як кредитором, та фізичною особою ОСОБА_2 , як позичальником, укладений договір кредиту №08-669/30-302, на виконання якого позичальнику було надано кредит на суму 3 896 00,00 доларів США.

В забезпечення виконання позичальником кредитних зобов`язань за вказаним договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Північзахідтрансбуд", як іпотекодавцем, 20.05.2008 був укладений іпотечний договір (зареєстрований в реєстрі за № 3899), за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно - 11 квартир, загальною площею 749,0 кв. м у 9-ти поверховому житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 46,1 кв. м; квартира АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 , житловою площею 47,2 кв. м, загальною площею 80,1 кв. м.).

У цій справі, Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Одеської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з порушенням позичальником кредитних зобов`язань в частині погашення кредиту та сплати процентів.

За результатами судового розгляду, рішенням господарського суду Київської області від 05.02.2010 у цій справі стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Північзахідтрансбуд" на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Одеської обласної філії "Укрсоцбанк" 3 595 209 грн. 68 коп. основного боргу, 25500 грн. 00 коп. державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на: квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_19; квартиру АДРЕСА_9 ; квартиру АДРЕСА_10 ; квартиру АДРЕСА_11 ; квартиру АДРЕСА_12 ; квартиру АДРЕСА_13 ; квартиру АДРЕСА_14 ; квартиру АДРЕСА_15 ; квартиру АДРЕСА_16 ; квартиру АДРЕСА_17 .

Зазначене судове рішення у цій справі оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1 , як особою, що не брала участі у справі, з посиланням на те, що відповідач шляхом введення її в оману передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_3 , вартість якої нею сплачена і була передана їй за актом приймання-передачі на виконання попереднього договору № 23 купівлі-продажу квартири № НОМЕР_1 від 18.03.2008, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Північзахідтрансбуд».

Свої доводи скаржник обґрунтовує наявністю рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2011 у справі № 2-474/11, яким визнано дійсною угоду купівлі продажу квартири АДРЕСА_18 , укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Північзахідтрансбуд» та визнано право власності на цю квартиру за ОСОБА_1 . Скаржник також зазначив, що звернення у судовому порядку стягнення на вказану квартиру відбулось з порушенням вимог норм матеріального та процесуального права (ст.ст. 12, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку» в редакції від 16.12.2009 та ст.ст. 16, 17 ГПК України). Отже ОСОБА_1 вважає, що суд оскаржуваним рішенням у цій справі вирішив питання про її права та обов`язки.

Колегією було встановлено, що постановою апеляційного суду Одеської області від 12.01.2016 у справі № 2-474/11 (провадження № 22-ц/785/506/16), залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.07.2016, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2011 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Північзахідтрансбуд» про визнання дійсною угоди купівлі-продажу квартири та визнання права власності на неї. Повний текст судового рішення оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.01.2016.

Підставою для скасування рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2011 став висновок апеляційного суду Одеської області про невірне застосування судом норм матеріального права (ст.ст. 220, 657 ЦК України), невірну оцінку встановлених у справі обставин та відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Північзахідтрансбуд» попередній договір від 18.03.2008, у зв`язку з недодержанням вимоги закону про його нотаріальне посвідчення, є нікчемним та таким, що не породжує будь-яких правових наслідків.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 12.01.2016 у справі № 2-474/11, яка набрала законної сили, встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» є іпотекодержателем квартири АДРЕСА_18 відповідно до договору іпотеки (реєстр. № 3899) від 20.05.2008. ТОВ «Північзахідтрансбуд», яке 07.02.2008 зареєструвало за собою право власності на вказану квартиру, після укладення договору від 18.03.2008, який було визначено сторонами як попередній формально мало юридичні умови для укладення договору іпотеки, оскільки попередній договір як нікчемний, не створює будь-яких юридичних наслідків.

Наведені обставини, встановлені постановою апеляційного суду Одеської області від 12.01.2016 у справі № 2-474/11 (провадження № 22-ц/785/506/16), яка набрала законної сили, мають преюдиціальне значення для вирішення спору у даній справі та не потребують повторного доказування відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Про зазначені обставини скаржник в апеляційній скарзі суд не повідомив.

Колегія зазначає, що у разі звернення із апеляційною скаргою в порядку ст. 254 ГПК України, оскаржуване судове рішення має бути прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, що звернулася із апеляційною скаргою, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

Таким чином судове рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

В оскарженому судовому рішенні суду першої інстанції таких висновків чи визначення прав, інтересів та (або) обов`язків скаржника не зазначено.

За таких обставин, колегія дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Київської області від 05.02.2010 у цій справі про звернення стягнення на предмет іпотеки (на квартиру АДРЕСА_18 ), жодним чином не впливає на права, інтереси та/або обов`язки скаржника - ОСОБА_1 .

Таким чином, оскаржуване судове рішення не було прийнято про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, у зв`язку з чим така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, інтересів та (або) обов`язків, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує скаржник, було реальним, стосувалося індивідуально виражених прав або інтересів.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішувались його права як набувача майна, оскільки порушене право повинно існувати на момент звернення до суду.

Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на сплату вартості квартири, проведення в ній ремонтних робіт колегія суддів зазначає, що це питання не стосується предмета даного судового спору і скаржник не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з окремими позовами щодо повернення сплачених коштів (застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - ст. 216 ЦК України) та щодо відшкодування вартості ремонтних робіт, проведених за рахунок скаржника.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон) передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття провадження за апеляційною скарго, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки при ухваленні судового рішення місцевим господарським судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника - ОСОБА_1 не вирішувалось, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Судові витрати

Частиною 2 статті 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи відсутність відповідного клопотання скаржника, у колегії відсутні підстави для вирішення питання про повернення судового збору особі, яка його сплатила. Однак скаржник не позбавлений права звернутися до суду з таким клопотанням в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 234, 235, п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Апеляційне провадження у справі № 20/249-09 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 05.02.2010 закрити.

2. Поновити дію рішення господарського суду Київської області від 05.02.2010 у справі №20/249-09 в частині звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 .

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи № 20/249-09 повернути до господарського суду Київської області.

5. Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 21.09.2020.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді О.М. Коротун

А.М. Демидова