РІШЕННЯ

21 вересня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/486/20

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Ранецької Л.А.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", м. Тернопіль, 46006, вул. Чернівецька, буд.54А, м. Тернопіль

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства "Золотопотіцька районна лікарня" Бучацької районної ради, 48451, вул. Л.Українки, буд.77, смт. Золотий Потік, Бучацький район, Тернопільська область

про стягнення 83 692,39 грн боргу за спожитий газ, із урахуванням пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Представники сторін в судове засідання не прибули.

Згідно ч.3 ст. 222 ГПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Золотопотіцька районна лікарня" Бучацької районної ради про стягнення 83 692,39 грн боргу за спожитий газ, із урахуванням 6 137,54 грн пені, 1 027,80 грн 3% річних та 2 605,97 грн інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язку із здійснення своєчасних розрахунків за спожитий у січні 2020 року природний газ згідно договору №03/М-023 від 27.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 20 серпня 2020 року о 10:30 год.

Ухвалою суду від 20.08.2020, у зв`язку з неявкою в судове засідання представників сторін, відкладено розгляд справи № 921/486/20 на 21 вересня 2020 року.

Позивач не забезпечив явку свого представника у призначене на 21.09.2020 судове засідання, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у відповідності до ст. ст. 120, 176, 242 ГПК України, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення.

Не прибув у призначене на 21.09.2020 судове засідання і представник відповідача, письмового відзиву на позов не надав, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у відповідності до ст. ст. 120, 176, 242 ГПК України, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, судом виконано процесуальні вимоги щодо повідомлення сторін належним чином про час та місце слухання справи і реалізовано право учасників судового процесу на судовий захист.

За таких обставин, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

21.09.2020 справу розглянуто по суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору.

07 лютого 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (Постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Золотопотіцька районна лікарня" Бучацької районної ради (Споживач) укладено Договір №03/М-023 про закупівлю та постачання природного газу (Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язаний поставити Споживачу природний газ (ДК021:2015, код 09120000-6 Газове паливо (09123000-7 природний газ) у необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (п.1.1 договору).

У п. 1.2. договору сторони визначили, що передача газу за договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення), ЕІС - код Споживача, перелік комерційних вузлів обліку газу визначається Сторонами в додатку 1 до Договору.

Відповідно до п. 2.5. договору, за підсумками розрахункового періоду Споживач протягом двох робочих днів погоджує з оператором ГРМ/ГТС акт про фактичний обсяг спожитого (про транспортованого) газу за розрахунковий період, який є підставою для оформлення актів приймання-передачі газу між відповідними суб`єктами ринку природного газу. За наявності розбіжностей у частині визначення спожитого (протранспортованого) газу вони підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення цього питання обсяг спожитого (протранспортованого) газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ/ГТС.

Обсяги, режими постачання та споживання природного газу, визначені у розділі 3 Договору.

Так, зокрема у п. 3.1. договору сторони визначили, що договірні обсяги постачання газу Споживачу наводяться у додатку 2 до договору, зокрема: Постачальник здійснює протягом 2019 року постачання природного газу Споживачеві для власного споживання в обсязі 135,10 тис. куб. м., у тому числі за місяцями та місцезнаходженням об`єктів споживача (Додаток 2 до Договору).

Відповідно до п. 3.6., 3.7. договору передбачено, послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Постачальником та Споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (про транспортованого) газу за розрахунковий період, складеного Споживачем та Оператором ГРМ/ГТС, відповідно до п. 2.5. розділу 2 Договору. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи та Кодексу газорозподільних систем, який є підставою для оформлення актів приймання-передачі газу між відповідними суб`єктами ринку природного газу. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника. Взаємовідносини між постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між Постачальником та Оператором ГТС.

У п. 4.2. договору сторони визначили, що ціна природного газу за 1 тис. м. куб. визначається відповідно до діючих цін Постачальника, з врахуванням податків зборів передбачених чинним законодавством України. Ціна природного газу у 2019 році становить 9 504,00 грн. Сума договору становить 1 283 990,40 грн. У випадку зміни ціни на реалізований Споживачу газ у порядку, встановленому законодавством, ціна згідно договору та сума буде змінюватися з дати набрання чинності відповідних нормативно-правових актів.

Розрахунковий період за Договором становить один місяць - з 9.00 годин першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 2 Договору. Загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу (п.4.5. Договору).

Відповідно до п. 4.6., 4.7. договору сторони погодили, що оплата вартості використаного природного газу здійснюється Споживачем протягом одного місяця поставки газу. Оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок Постачальника. Датою оплати рахунка (здійснення розрахунку) є дата, на яку були зараховані кошти на рахунок Постачальника. Сторони погоджуються, що посилання на призначення платежу та розрахунковий період при перерахуванні коштів Покупцем є обов`язковим.

Звірка розрахунків здійснюється Сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Споживачем та акта приймання-передачі газу протягом десяти днів з дати пред`явлення вимоги однієї із Сторін (п. 4.9. Договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк по 31.12.2019 року, та поширює дію на відносини Сторін, що фактично склалися з моменту його підписання. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договору, укладеному попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку. Договорі вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд йог умов. При цьому Сторони мають переоформити додаток 2 Договору щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк (п. 10.1 Договору).

Сторони вносили зміни у Договір шляхом укладання додаткових угод, а саме:

- Додаткова угода № 8 від 26.12.2019, якою,

1.Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" продовжено дію Договору на строк по 29.02.2020 (достатній для проведення процедури закупівлі на початок наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі), що становить 162 300, 54 грн;

2. Додаток до Договору викласти у наступній редакції: Договірні обсяги постачання природного газу на 2020 рік, зокрема: постачальник здійснює протягом 2020 року постачання природного газу Споживачеві для власного споживання в обсязі 17 105, 0 тис. куб. м у тому числі за місяцями: січень - 11 500,0 тис. куб.м, лютий - 5 605, 0 тис. куб.м., І кв. - 1 7 105,0 тис. куб. м.

- Додаткова угода № 9 від 24.01.2020, якою,

1. На підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" враховуючи коливання цін на ринку природного газу за одиницю продукції, Сторони вирішили внести зміни у п. 4.2 договору, а саме: ціна природного газу за 1 000 тис. куб. м з урахуванням компенсації вартості послуг доступу до потужності, податків та зборів передбачених чинним законодавством України з 01 січня 2020 року становить 8 548,99 грн;

2. Сума договору залишається без змін;

3. Додаток 2 до Договору "Договірні обсяги постачання природного газу на 2020 рік" викласти його у наступній редакції: Постачальник здійснює протягом 2020 року постачання природного газу Споживачеві для власного споживання в обсязі 18, 984 тис. куб. м, у тому числі за місяцями: січень - 12,000 тис. куб. м, лютий - 6, 984 тис. куб. м, І кв. - 18, 984 тис. куб. м. Цей додаток є невід`ємною частиною Договору укладеного між постачальником та Споживачем.

4. В розділі 11 Договору "Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін" адресу і реквізити Постачальника викласти у наступній редакції: "Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", адреса: 46006, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 54 А; поточний рахунок № НОМЕР_1 в філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 338545, ; ІПН: 81; електронна пошта: teroblgaz@gmail. com, тел./факс: 52-02-00.

- Додаткова угода №10 від 25.02.2020, якою,

1. На підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" враховуючи коливання цін на ринку природного газу за одиницю продукції, Сторони вирішили внести зміни у п. 3.2 договору, а саме: ціна природного газу за 1 000 тис. куб. м з урахуванням тарифу ТОВ "Оператор ГТС України" на транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України з 01 лютого 2020 року становить 7 738,99 грн;

2. Сума договору залишається без змін;

3. Додаток 2 до Договору "Договірні обсяги постачання природного газу на 2020 рік" викласти його у наступній редакції: Постачальник здійснює протягом 2020 року постачання природного газу Споживачеві для власного споживання в обсязі 20, 572 тис. куб. м, у тому числі за місяцями: січень - 17,793 тис. куб. м, лютий - 3, 175 тис. куб. м, І кв. - 20, 972 тис. куб. м. Цей додаток є невід`ємною частиною Договору укладеного між постачальником та Споживачем.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято у січні 2020 року природний газ у кількості 17,793 тис. м. куб. на суму 152 112,18 грн, що підтверджується Актом приймання - передачі природного газу №03/м-023//0120-1443 від 31.01.2020, який підписаний уповноваженими представниками обох сторін договору.

Відповідно до п. 3.8., 3.9. Договору, споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника. Акти приймання-передачі газу є підставою доля остаточних розрахунків Споживча з Постачальником.

Отже, факт отримання переданого позивачем у січні 2020 року природного газу в загальному обсязі 17,793 тис. м куб. на загальну суму 152 112,18 грн відповідачем не заперечено, як і не надано доказів здійснення повного розрахунку за договором.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору №03/М-023 від 07.02.2019 відповідачем було частково оплачено вартість природного газу, зокрема: 26.02.2020 - на суму 37 651,56 грн та 25.03.2020 на суму 15 453,46 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками та станом на 13.07.2020 сума заборгованості КНП "Золотопотіцька районна лікарня" Бучацької районної ради за використаний природний газ становить 73 921,08 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України, одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати переданого газу.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст.ст. 692, 693 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Частиною першою статті 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Отже, станом на час звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору №03/М-023 від 07.02.2019 становить 73 921,08 грн.

Таким чином, всупереч умов договору та вимог діючого законодавства, свої зобов`язання по оплаті за поставлений природний газ відповідач не виконав в повному обсязі, а тому суд визнає позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 73 921,08 грн правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно з ч. 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. п. 6.2.2. договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що розмір пені законодавством обмежений. Так, згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник коштів сплачує на користь отримувача таких коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, установленому за угодою сторін (тобто в договорі). При цьому пеня обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в певний період (період прострочення).

Згідно поданого позивачем розрахунку за неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано за період з 11.02.2020 по 12.06.2020 - 6 137,54 грн пені, 1 027,80 грн 3% річних та 2 605,97 грн.

Розглянувши та перевіривши з допомогою комп`ютерної програми "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН" розрахунок пені, з врахування ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", судом встановлено, що сума пені за вказаний позивачем період з 11.02.2020 по 12.07.2020 складає 6 438,00 грн та 3% річних становить 1 072,11 грн. Однак, враховуючи, що суд не уповноважений виходити за межі визначеного позивачем максимального розміру встановленої суми, а тому вважає вимоги позивача про стягнення пені в сумі 6 137,54 грн та 3% річних в сумі 1 027,80 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом перевірено і представлений розрахунок інфляційних втрат в розмірі 2 605,97 грн за вказаний позивачем період та визначено, що інфляційні втрати є обґрунтованим, а позов в даній частині таким, що підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, здійснивши постачання природного газу згідно Договору №03/М-023 від 27.02.2019, а відповідач оплату природного газу здійснив не належним чином, суд прийшов до висновку про правомірність позовних вимог, відповідно позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

В силу приписів ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Золотопотіцька районна лікарня" Бучацької районної ради (48451, Тернопільська область, Бучацький район, смт. Золотий Потік, вул. Лесі Українки, буд. 77, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (46006, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 54А, п/р НОМЕР_1 , МФО 338545, в ТВБВ 10019/03 філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк"): 73 921 (сімдесят три тисячі дев`ятсот двадцять одну) грн 08 коп. - заборгованості за використаний природний газ.

3. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Золотопотіцька районна лікарня" Бучацької районної ради (48451, Тернопільська область, Бучацький район, смт. Золотий Потік, вул. Лесі Українки, буд. 77, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (46006, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 54А, п/р НОМЕР_2 , МФО 338545, в ТВБВ 10019/03 філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк"): 6 137 (шість тисяч сто тридцять сім) грн 54 коп. - пені; 1 027 (одну тисячу двадцять сім) грн 80 коп. - 3% річних, 2 605 (дві тисячі шістсот п`ять) грн 97 коп. - інфляційних нарахувань, 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

4. Накази видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

- позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" за адресою:46006, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 54А;

- відповідачу Комунальному некомерційному підприємству "Золотопотіцька районна лікарня" Бучацької районної ради за адресою: 48451, Тернопільська область, Бучацький район, смт. Золотий Потік, вул. Лесі Українки, 77.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено 25.09.2020.

Суддя Н.В. Охотницька