ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1037/20

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Акціонерного товариства "Нацональна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційна організація "Софія Київська", Київська обл., с. Софіївська Борщагівка

про стягнення 576 980 грн. 83 коп.

Представники сторін:

Позивача - Поліщук В.О.;

Відповідача - не з`явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 576 980 грн. 83 коп., з яких: 406 550 грн. 06 коп. - борг; 90 913 грн. 58 коп. - пеня; 34 041 грн. 60 коп. - 3% річних; 45 475 грн. 59 коп. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було поставлено газ за договором купівлі-продажу природного газу № 2114/1718-ТЕ-17 від 15.09.2017 року ТОВ "Житлово-Експлуатаційна організація "Софія Київська", проте останній не розрахувався за поставлений газ в строки визначені умовами договору.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився, про причини неявки не повідомив суд належним чином, вимоги суду викладені в ухвалах суду від 27.04.2020 року, 22.05.2020 року та 24.06.2020 року не виконав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ "Житлово-Експлуатаційна організація "Софія Київська" було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2114/1718-ТЕ-17, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 5.2. договору ціна за 1000 куб.м. газу на дату укладання договору становить 4 942 грн. 00 коп., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

На виконання умов договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 3 578 604 грн. 98 коп., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, копії яких містяться в матеріалах справи, проте відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином, за отриманий природний газ розрахувався не в повному обсязі, в зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 406 550 грн. 06 коп.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 406 550 грн. 06 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 34 041 грн. 60 коп. 3% річних та 45 475 грн. 59 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ № 16/587-22/430 від 31.08.2011 року та інформаційному листі ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 34 041 грн. 60 коп. 3% річних та 45 475 грн. 59 коп. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 8.2. договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання з оплати поставленого газу нараховано 90 913 грн. 58 коп. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційна організація "Софія Київська" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Горького, буд. 5-В, код 39018680) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код 20077720) - 406 550 (чотириста шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 06 коп. боргу, 34 041 (тридцять чотири тисячі сорок одна) грн. 60 коп. 3% річних, 45 475 (сорок п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 59 коп. інфляційних втрат, 90 913 (дев`яносто тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 58 коп. пені, 8 654 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 71 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 18.09.2020 року.

Суддя Л.Я. Мальована