ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. Справа№ 920/1397/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Калатай Н.Ф.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув;

від третіх осіб - представники не прибули,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 про повернення позовної заяви третьої особи у справі №920/1397/15 (головуючий суддя Яковенко В.В., Заєць С.В., Котельницька В.Л.) за позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 5 610 413,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 123 603 012 грн. 33 коп. та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" про внесення змін до Кредитного договору ККРОD.80407.024 від 29.10.2013 та визнання права.

ВСТАНОВИВ наступне.

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення 5 610 413,16 доларів США, з яких: 5 000 000,00 доларів США простроченої заборгованості по тілу кредиту, 530138,89 доларів США простроченої заборгованості за процентами, 80 274,27 доларів США пені, за кредитним договором № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013 р., що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (станом на 21.08.2015 р.) складає 123 603 012,33 грн.

В свою чергу, публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" подано зустрічну позовну заяву про внесення змін до укладеного договору № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013 р., а саме: викладення пункту 1.1.2 розділу 1 "Предмет договору" в наступній редакції: "1.1.2 Термін користування кредитом до "24" квітня 2016 року включно"; пункту 2.4 розділу 2 "Порядок надання і повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів по договору" у наступній редакції: "2.4 Період сплати відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання даного договору. Для відсотків, що були нараховані за період квітень-вересень 2015 року сплата процентів здійснюється щоквартально не пізніше останнього робочого дня кварталу з розрахунку 25 % від діючої процентної ставки. Починаючи з жовтня 2015 року відсотки за користування кредитом сплачуються щомісячно в повному обсязі, виходячи з діючої процентної ставки. Різниця між процентами до сплати, виходячи з діючої процентної ставки, за період січень-вересень та фактично сплаченими відсотками за період квітень-вересень 2015, сплачується щомісячно рівними частинами протягом жовтня 2015 - червня 2016 років в останній робочий день календарного місяця", а також просив суд ухвалити, що договір №ККРОD.80407.024 від 29.10.2013 р. вважається відповідно зміненим починаючи з 24.04.2015, а в частині сплати процентів за користування кредитом - з 01.01.2015.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.10.2015 у справі № 920/1397/15, зокрема, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - товариство з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт".

Позивачем за первісним позовом до господарського суду Сумської області подано заяву, в якій він просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ККРОD.80407.024 від 29.10.2013, яка складається з: 5 000000,00 доларів США простроченої заборгованості по тілу кредиту, 530138,89 доларів США простроченої заборгованості за процентами, 1 636 253,17 грн. пені.

У листопаді 2018 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - товариство з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" звернулась до суду першої інстанції з позовом до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" про визнання припиненими з 25.04.2018 правовідносин за договорами застави, укладеними між публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку", а саме: №№ZXN029500.80407.009, ZXN029500.80407.010, ZXN029500.80407.011, ZXN029500.80407.012, ZXN029500.80407.025, ZXN029500.80407.026 (майнових прав на грошові кошти) від 29.10.2013, №№ ZXN029500.80407.038, ZXN029500.80407.039 (майнових прав на грошові кошти) від 17.10.2014.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 у справі №920/1397/15 вирішено розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів із проведення підготовчого засідання спочатку; позовну заяву № 2351 від 20.11.2018 товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" про визнання припиненими правовідносин по договорах застави повернуто заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Энергетический стандарт" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 про повернення позовної заяви № 2351 від 20.11.2018 задоволено, ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.12.2018 скасовано, справу № 920/1397/15 направлено до Господарського суду Сумської області в частині вирішення питання щодо можливого прийняття позову № 2351 від 20.11.2018 ТОВ "Энергетический стандарт" як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 у справі №920/1397/15 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" (№2351 від 20.11.2018) з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Приймаючи зазначену ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що позовна вимога товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" про припинення зобов`язань не є зустрічною позовною вимогою у розумінні ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки жодним чином не пов`язана із первісними та зустрічними позовними вимогами, а вказані позови є такими, що виникли з різних правовідносин.

Також, суд зазначив, що позовна вимога товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" об`єднує вісім самостійних вимог, які базуються на восьми самостійних контрактах, а отже не є пов`язаними між собою як підставою виникнення, так і поданими доказами.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що спільний розгляд заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт", є недоцільним, що виключає можливість їх об`єднання в одне провадження.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу №920/1397/15 до Господарського суду Сумської області для вирішення питання про прийняття позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" до розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що взаємопов`язаність його позову, а також первісного та зустрічного позовів полягає в тому, що всі вони обґрунтовуються обставинами укладення і виконання кредитного договору №ККРОD.80407.024 від 29.10.2013 р.

Учасники судового процесу не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Так, позивачем, відповідачем та третьою особою - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб ухвала про відкладення розгляду даної справи на 14.09.2020 була отримана, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Апелянт - товариство з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт", як нерезидент, місцезнаходженням якого є Російська Федерація, про дату та час даного судового засідання повідомлявся в порядку передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 - шляхом звернення Північного апеляційного господарського суду з судовим доручення до Арбітражного суду міста Москви.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення Арбітражним судом міста Москва вказане доручення було отримане 21.08.2020, проте станом на дату даного судового засідання відомостей щодо його виконання до апеляційного суду не надійшло.

Разом з тим, ухвала суду була також безпосередньою направлена скаржнику за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі та отримана останнім, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

За наведених обставин, враховуючи належне повідомлення учасників судового процесу, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої, третьої статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

- обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 квітня 2019 року у справі №914/2236/18.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 серпня 2019 року у справі № 916/1743/18 від 17 липня 2019 року у справі № 910/12449/18 від 20 травня 2019 року у справі № 916/1302/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17.

Так, предметом спору за первісним позовом є стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський Банк розвитку" та ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе".

В свою чергу, предметом спору за зустрічним позовом є внесення змін до кредитного договору № KKPOD.80407.024 від 29.10.2013, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський Банк розвитку" та ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе" у зв`язку з істотною зміною обставин.

Разом з тим, товариством з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" заявлено позовні вимоги про припинення правовідносин з 25.04.2018 за договорами застави, укладеними між публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Банк розвитку", а саме: №№ ZXN029500.80407.009, ZXN029500.80407.010, ZXN029500.80407.011, ZXN029500.80407.012, ZXN029500.80407.025, ZXN029500.80407.026 (майнових прав на грошові кошти) від 29.10.2013, №№ ZXN029500.80407.038, ZXN029500.80407.039 (майнових прав на грошові кошти) від 17.10.2014.

З наведеного вбачається, що вимоги третьої особи жодним чином не пов`язані із вимогами первісного та зустрічного позовів, а їх задоволення не виключає задоволення вимог за первісним та зустрічним позовами.

Так, визнання припиненими правовідносин за вказаними договорами застави не виключає можливості задоволення вимог про стягнення кредитної заборгованості чи про внесення змін до кредитного договору.

Крім цього, наведена вимога третьої особи про визнання припиненими правовідносин за договорами застави заявлена не щодо предмета спору, що вже виник між сторонами та який стосується розрахунків за кредитним договором.

За наведених обставин, вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" не можуть бути розглянуті судом як вимоги третьої особи в розумінні приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, проте можуть бути заявлені у самостійному позові.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" у справі №920/1397/15.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на третю особу (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Энергетический стандарт" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.02.2020 про повернення позовної заяви третьої особи у справі №920/1397/15 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - третю особу у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 21.09.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Н.Ф. Калатай