РІШЕННЯ

14 вересня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/242/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

за участю секретаря судового засідання Касюдик О.О.

Розглянув матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль

до відповідача: Озернянської сільської ради (ОТГ), вул. Шевченка, 46а, с.Озерна, Зборівський район, Тернопільська область

про стягнення 151 940,39 грн збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства

За участю представників:

Позивача: Мартинюк З.І.

Відповідача: ОСОБА_2, сільський голова

Відповідно ст.222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

В судовому засіданні 14.09.2020 року, відповідно до ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: 10.04.2020 (згідно відмітки відділення Укрпошти на конверті) Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Озернянської сільської ради, с.Озерна Зборівського району, Тернопільська область, про стягнення 151 940,39 грн збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Ухвалою суду від 16.04.2020 позовну заяву (вх.№286 від 14.04.2020) на підставі ч.1 ст.174 ГПК України залишено без руху та встановлено заявнику десятиденний строк з дня вручення копії вказаної ухвали для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.05.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.06.2020 на 09:30 год; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення зазначеної ухвали; позивачу запропоновано подати відповідь на відзив (у разі отримання відзиву).

В подальшому, з метою виконання завдань підготовчого провадження, в підготовчих засіданнях оголошувались перерви до 19.06.2020 та до 03.07.2020, про що судом постановлено протокольної форми ухвали та повідомлено сторін про час, дату та місце продовження судового засідання.

03.07.2020 судом закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 28.08.2020 на 10:00 год з наступним оголошенням перерв в судовому засіданні до 07.09.2020 та до 14.09.2020 до 10:00 год, про що сторін належним чином повідомлено.

В судовому засіданні 07.09.2020 суд перейшов до розгляду даної справи по суті.

Представник позивача заявлені вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням відповіді на відзив (вх.№3663 від 15.06.2020) та посилаючись на наявні в матеріалах справи докази.

В обґрунтування позову, зокрема, вказує на те, що при проведенні позапланової перевірки дотримання Озернянською сільською радою вимог делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища зафіксовано несанкціоноване розміщення твердих побутових відходів (наявні свіжонасипані побутові відходи) неподалік дороги в сторону с.Покропивна, Козівського району, Тернопільської області в урочищі "Зади" на землях загального користування (прилегла територія належить до земель сільськогосподарського призначення Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області), площею 212х51м2, середньою висотою 1,2 м, що засвідчувало факт невиконання Озернянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області Рішення заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області - Ференца Е.М. від 26.08.2011 року №35, щодо тимчасової заборони (зупинення) з 26.08.2011 року експлуатації сміттєзвалища на землях сільськогосподарського призначення Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, біля дороги в сторону с.Покропивна, до усунення порушень виявлених за наслідками перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 10.08.2011 року, що є порушенням п."ї" ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища". Крім цього, за наслідками перевірки виявлено, що при експлуатації сміттєзвалища порушується технологічна схема складування відходів, відсутні інструкції з експлуатації сміттєзвалища та сітчаті огородження для затримання легких фракцій відходів, допускається засмічення прилеглої до сміттєзвалища території, під`їзна дорога без твердого покриття, відсутні контрольно-пропускний пункт, ваги для обліку твердих побутових відходів, вишка для візуального контролю складу відходів тощо. Проектна документація на місце видалення відходів з розділом "Оцінка впливу на навколишнє природне середовище", документи по введенню об`єкта в експлуатацію, паспорт видалення відходів - відсутні. Контроль за станом підземних вод не здійснюється. Відсутня система захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, що є порушенням ст.ст. 33, 35-1 Закону України "Про відходи". Сума збитків, заподіяних внаслідок експлуатації сміттєзвалища без встановленої системи підземних вод та вловлювання фільтрату, розрахована згідно "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів" і становить 151 940,39 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

Додатково, представник позивача просить суд врахувати, що в результаті бездіяльності органу місцевого самоврядування протягом значного терміну відбулось масштабне засмічення (невстановленими особами) землі та забруднення підземних вод фільтратом. До того ж, при вирішенні спору про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника, тобто саме відповідач має довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Представник відповідача проти позовних вимог повністю заперечив з підстав, викладених також у відзиві на позов (вх.№3453 від 05.06.2020) та запереченнях на відповідь на відзив (вх.№4235 від 03.07.2020), вважає вимоги позивача необгрунтованими та безпідставними.

Зокрема, вказує на те, що: - земельна ділянка, на якій виявлено побутові відходи, розташована за межами населеного пункту села Озерна і до 05.06.2018 знаходилась у державній власності, тому жодних дій по утилізації сміття сільською радою не вживалось, а виділення коштів з місцевого бюджету на ліквідацію та упорядкування стихійного сміттєзвалища на земельній ділянці за межами населеного пункту є прямим порушенням норм ст.36 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Бюджетного кодексу України; - на виконання рішення заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Ференца Е.М. від 26.08.2011 року №35, виконавчий комітет Озернянської сільської ради прийняв рішення №88 від 15.12.2011 року "Про тимчасову заборону експлуатації сміттєзвалища", про яке було повідомлено жителям; - експлуатація стихійного сміттєзвалища здійснювалась без погодження сільської ради мешканцями громади та іншими суб`єктами господарювання; - сільська рада неодноразово зверталася до Зборівської районної державної адміністрації з приводу надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення санкціонованого сміттєзвалища, а також до начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області Сінгалевича О.В. про надання попереднього висновку щодо можливості відведення земельної ділянки під сміттєзвалище, проте відповідей не було. Крім того, представник відповідача вказує на те, що перевірка 13.04.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Мочулою H.JI. проведена з порушенням чинного законодавства. Так, акт перевірки не містить точної адреси, за якою знаходяться побутові відходи, відсутня конкретизація в частині показників, необхідних для визначення розміру заподіяної шкоди (на яких саме землях виявлено засмічення, які речовини, назва та група небезпечності), товщина земельного шару, що є розмірною одиницею для розрахунку витрат на ліквідацію забруднення, інші показники, необхідні для визначення розміру заподіяної шкоди. Державною екологічною інспекцією проведено розрахунок розміру завданої шкоди, заподіяної внаслідок забруднення підземних вод фільтратом, який утворився на засміченій ділянці за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року. До розрахунку взято за основу "середньостатистичні" показники хімічного складу фільтрату та дані Тернопільського обласного центру Гідрометеорології про кількість опадів за цей період, а як відомо, кількісний та хімічний склад фільтрату залежить від морфологічного складу побутових відходів. Перевіркою не досліджувалось дане питання, жодним чином не підтверджено самого факту утворення цього фільтрату. До уваги не взято і того факту, що значна частина опадів випаровується з поверхні ґрунту і не потрапляла у підземні горизонти. Лабораторні дослідження стану ґрунтових вод в районі розташування побутових відходів не проводилися. Зазначені факти, на думку відповідача, свідчать про те, що доказів утворення фільтрату на даній земельній ділянці немає, а візуальне спостереження державного інспектора не може бути підставою для встановлення факту утворення фільтрату. До того ж, розрахунок заявлених збитків проводився відповідно до "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", тоді як поблизу даної земельної ділянки жодних водних об`єктів немає. Просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, остання є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України і їй підпорядковується (п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області).

Згідно із ст.34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

- Рішенням заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області Ференца Е.М. №35 від 26.08.2011, прийнятим за результатами розгляду акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 10.08.2011, протоколів про адміністративне правопорушення №007927, №007928 та №007929 від 10.08.2011, встановлено наявність сміттєзвалища площею 1,05 га, розташованого за межами населеного пункту на землях сільськогосподарського призначення (рілля) Озернянської сільської ради біля дороги в сторону с. Покропивна, експлуатація якого здійснюється без розроблення проектної документації, без дозволу на розміщення відходів, з порушеннями технологічної схеми складування відходів, без оснащення системами захисту ґрунтових вод тощо. Вирішено: - Озернянській сільській раді (сільський голова Наконечний Богдан Ярославович) тимчасово заборонити (зупинити) з 26.08.2011 експлуатацію сміттєзвалища на землях сільськогосподарського призначення Озернянської сільської ради біля дороги в сторону с.Покропивна (п.1 рішення); - відповідальність за виконання цього рішення покласти на сільського голову с. Озерна Наконечного Б.Я. (п.2 рішення).

- 04.04.2017 на адресу Інспекції надійшла заява гр. ОСОБА_1 , якою заявник повідомив, про те, що на території Озернянської сільської ради, за межами населеного пункту неподалік дороги до с.Покропивна, Козівського району, Тернопільської області продовжує діяти несанкціоноване сміттєзвалище, чим завдає шкоди навколишньому природному середовищу.

- З метою розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 04.04.2017, згідно наказу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області №106 від 11.04.2017, направлення на проведення позапланової перевірки від 11.04.2017 та Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області, в період з 13 по 14 квітня 2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області проведено позапланову перевірку на предмет дотримання Озернянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області вимог делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища за участю сільського голови Наконечного Б.Я.

- 13.04.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області, у присутності Озернянського сільського голови Наконечного Б.Я., складено Акт обстеження засмічення, забруднення земельної ділянки, згідно якого встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться за межами населеного пункту та належить Озернянській сільській раді засмічена побутовими відходами загальною площею 10812м2 (51х212м), середньою висотою 1,5 м, відповідно об`єм складає 10812м3. Копію акту обстеження вручено голові Озернянської сільської ради Наконечному Б.Я., про що свідчить підпис останнього на Акті.

В ході обстеження використовувалась вимірювальна рулетка (зав. №б/н, свідоцтво №89-Ф, чинне до 20.03.2018).

- За результатами перевірки, проведеної державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області, у присутності Озернянського сільського голови Наконечного Б.Я., складено Акт перевірки дотримання вимог делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища від 13-14.04.2017, у якому зазначено, що перевіркою зафіксовано несанкціоноване розміщення ТПВ (наявні нещодавно насипані побутові відходи) неподалік дороги в сторону с.Покропивна, розміри засміченої ділянки становлять 212х51 м2, середня висота 1,5 м, тобто встановлено, що Озернянською сільською радою (сільським головою Наконечним Б.Я.) не виконується Рішення Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області Ференца Е.М. №35 від 26.08.2011 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації сміттєзвалища на землях Озернянської сільської ради Зборівського району за межами населеного пункту, що є порушенням п."ї" ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Також, в Акті зазначено, що при експлуатації сміттєзвалища порушується технологічна схема складування відходів, відсутні інструкція з експлуатації сміттєзвалища та сітчаті огородження для затримання легких фракцій відходів, допускається засмічення прилеглої до сміттєзвалища території, під`їзна дорога без твердого покриття, відсутні контрольно-пропускний пункт, ваги для обліку твердих побутових відходів та вишка для візуального контролю складу відходів. З метою запобігання виносу забруднення транспортними засобами за територію сміттєзвалища не споруджено дезбар`єр. На в`їзді до сміттєзвалища відсутній щит з інформацією про сміттєзвалище, режим його роботи, види відходів, що приймаються. Проектної документації на місце видалення відходів з розділом "Оцінка впливу на навколишнє природне середовище", документи по введенню об`єкта в експлуатацію, паспорт видалення відходів - немає. Контроль за станом підземних вод не здійснюється. Відсутні системи захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, що є порушенням ч.2 ст.28, ч.2 ст.33 Закону України "Про відходи".

13.04.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Мочулою Н.Л. відносно голови Озернянської сільської ради Наконечного Б.Я. складено:

- протокол про адміністративне правопорушення №000316 - щодо невиконання законних розпоряджень (рішень) посадових осіб, які здійснюють державний контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища, а саме - рішення заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області Ференца Е.М. №35 від 26.08.2011 "Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації сміттєзвалища на землях Озернянської сільської ради Зборівського району за межами населеного пункту біля дороги в сторону с. Покропивна", що є порушенням п."ї" ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища";

- протокол про адміністративне правопорушення №000317 - щодо порушення вимог поводження з відходами під час їх захоронення, видалення, утилізації, а саме - допустив видаляння побутових відходів на земельну ділянку за межами населеного пункту біля дороги в сторону с.Покропивна на території Озернянської сільської ради, на яку відсутня проектна документація "Оцінка впливу на навколишнє природне середовище", відсутній паспорт, сміттєзвалище не введене в експлуатацію), що є порушенням ст.ст.33, 35-1 Закону України "Про відходи";

- постанову про накладення адміністративного стягнення №16, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.4 ст.42 Закону України "Про відходи" та п."ї" ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Вказана постанова у встановленому порядку не оскаржувалась, сума штрафу в розмірі 850,00 грн сплачена в добровільному порядку, докази в підтвердження чого долучено до матеріалів справи.

Листом від 24.04.2017 Озернянська сільська рада повідомила Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області про те, що земельна ділянка площею 3,0 га в урочищі Зади знаходиться в межах загального користування (сміттєзвалище) за межами населеного пункту.

Згідно Розрахунку розміру відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок забруднення підземних вод фільтратом сміттєзвалища побутових відходів, на території Озернянської сільської ради Зборівського району, проведеного відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783, за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 сума збитків склала 151940,39 грн.

При цьому, як зазначено в Розрахунку, у зв`язку із неможливістю проведення комплексного дослідження хімічного складу фільтрату сміттєзвалища (відсутність резервуару для відведення фільтрату), в розрахунку використано середньостатистичні показники вмісту забруднюючих речовин у фільтраті, а також інформацію щодо кількості опадів за період з 01.01.2017 по 30.06.2017, вказану у довідці Тернопільського обласного центру з Гідромеорології №35.04/10/188 від 28.07.2017.

15.08.2017 Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області направлено Озернянській сільській раді претензію з вимогою перерахувати суму завданих державі збитків в результаті порушення природоохоронного законодавства в розмірі 151940,39 грн.

У відзиві на вказану претензію (№421 від 06.09.2017), Озернянська сільська рада відмовилася сплачувати збитки в сумі 151940,39 грн, посилаючись на те, що матеріалами перевірки не доведено факту утворення на сміттєзвалищі фільтрату та забруднення ним підземних водних горизонтів, а розрахунок розміру збитків базується виключно на гіпотетичних висновках про можливе забруднення навколишнього середовища і не підтверджено матеріалами перевірки та лабораторними дослідженнями.

В свою чергу, у відповідь на відзив на претензію, Державна екологічна інспекція у Тернопільській області листом №1-4/3558/2101 від 27.10.2017 роз`яснила, що розмір збитків розраховано правомірно у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, якою передбачено, що у разі неможливості проведення комплексного дослідження хімічного складу фільтрату як сміттєзвалищ, так і полігонів твердих побутових та промислових відходів (зокрема через відсутність спостережних свердловин), приймається середньостатистичний вміст забруднюючих речовин у фільтраті згідно додатку 11.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано збитки, завдані навколишньому природному середовищу внаслідок своєї бездіяльності, Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулася із даним позовом до господарського суду.

Суд, на підставі ст.86 ГПК України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з такого.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання (заподіяння) майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з приписами ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Статтею 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи з загальних принципів цивільного права, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються, зокрема, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Законом України "Про відходи", Законом України "Про охорону земель", Земельним кодексом України, а також іншим спеціальним законодавством.

Приписами статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність (ч.1).

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ч.4).

Частиною 1 ст.69 вказаного Закону визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно з приписами ст.35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані зокрема: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку та забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про відходи".

Так, статтею 1 Закону України "Про відходи" визначено, що відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Статтею 21 Закону України "Про відходи" визначено повноваження органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами, зокрема останні забезпечують: виконання вимог законодавства про відходи; розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції; здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; сприяння роз`ясненню законодавства про відходи серед населення, створення необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини; надання згоди на розміщення на території села, селища, міста місць чи об`єктів для зберігання та захоронення відходів, сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю; здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 7 ст.33 Закону України "Про відходи" зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

Статтею 43 Закону України "Про відходи" визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Як вже зазначалось вище, за результатами проведеної 13-14.04.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області позапланової перевірки Озернянської сільської ради на предмет дотримання останньою вимог делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища (Акт обстеження засмічення, забруднення земельної ділянки від 13.04.2017, Акт перевірки від 13-14.04.2017), було встановлено факт засмічення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту та належить Озернянській сільській раді, побутовими відходами загальною площею 10812м2 (51х212м), середньою висотою 1,5 м, відповідно об`єм складає 10812м3. Внаслідок чого констатовано невиконання сільською радою Рішення заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області Ференца Е.М. №35 від 26.08.2011 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації сміттєзвалища на землях Озернянської сільської ради Зборівського району за межами населеного пункту, що є порушенням п."ї" ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (невиконання розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища).

Крім того, перевіркою встановлено порушення Озернянською сільською радою ч.2 ст.28 та ч.2 ст.33 Закону України "Про відходи" (Ведення реєстру місць видалення відходів; Вимоги щодо зберігання та видалення відходів).

Так, пп."ї" ч.2 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що особи, винні у невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, несуть відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Частиною 2 ст.28 "Ведення реєстру місць видалення відходів" Закону України "Про відходи" передбачено, що реєстр місць видалення відходів ведеться на підставі відповідних паспортів, звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами. Дані реєстру підлягають щорічному уточненню.

Частиною 2 ст.33 "Вимоги щодо зберігання та видалення відходів" Закону України "Про відходи" визначено, що на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на те, що стихійне сміттєзвалище розташоване за межами населеного пункту, а його експлуатація здійснювалась без погодження сільської ради мешканцями громади та іншими суб`єктами господарювання. А на виконання рішення заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Ференца Е.М. від 26.08.2011 року №35, виконавчий комітет Озернянської сільської ради прийняв рішення №88 від 15.12.2011 року "Про тимчасову заборону експлуатації сміттєзвалища", про яке було повідомлено жителям (копію рішення долучено до матеріалів справи). Крім того, сільська рада зазначає, що неодноразово зверталася до Зборівської районної державної адміністрації з приводу надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення санкціонованого сміттєзвалища, а також до начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області Сінгалевича О.В. про надання попереднього висновку щодо можливості відведення земельної ділянки під сміттєзвалище, проте відповідей не було. В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено копії відповідних листів №325 від 23.09.2011та №311 від 13.09.2011. Також, відповідач ставить під сумнів правильність проведення розрахунку заявленої до стягнення суми шкоди саме відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель (вказаний факт було встановлено під час проведення перевірки 13-14.04.2017), що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.

Факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою і як наслідок виникнення обов`язку відшкодувати шкоду. Обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. Відтак позивачу необхідно було встановити факт того, що засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

При цьому, підставою для нарахування та стягнення збитків є саме забруднення земельної ділянки, а не її засмічення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №904/6886/17 від 13.04.2018).

Проте, в даному випадку, при проведенні перевірки позивачем не встановлювалось та не зазначалось про те, що таке засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, в тому числі і водних ресурсів, як підставу для проведення розрахунків заподіяної шкоди саме відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 №171 затверджено Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, яка Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 за №285/2725.

Згідно з пунктами 3.2, 3.3 Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища; факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Згідно п.п. 3.4, 3.5.1 Методики визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов. За наявності інформації про кількість (об`єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, визначаються площа, глибина проникнення. Об`єм відходів (м3), що спричинили засмічення, встановлюють за об`ємними характеристиками цього засмічення через добуток площі засмічення земельної ділянки та товщини шару цих відходів. Товщину шару відходів ділянки визначають вимірюванням.

Поряд з цим, як свідчать матеріали справи, встановивши факт засмічення земельної ділянки, розрахунок розміру заявленої шкоди екологічною інспекцією проведено відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 20.07.2009 №389 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783.

Як зазначено в п.1.1 Методики, остання встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема у разі: забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів.

У розділі ХІ Методики (п.11.1) передбачено формулу для розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок забруднення підземних вод фільтратом сміттєзвалищ та полігонів твердих побутових та промислових відходів. При цьому зазначено, що такі розраховуються починаючи з моменту встановлення факту впливу сміттєзвалища або полігона твердих побутових та промислових відходів на підземні води і до моменту припинення цього впливу, визначаються за кожний розрахунковий період.

Пунктом 11.2 Методики передбачено формулу для розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок забруднення поверхневих вод фільтратом сміттєзвалищ та полігонів твердих побутових та промислових відходів. При цьому, зазначено, що у разі забруднення фільтратом поверхневих вод (витік за межі полігона і стік його по рельєфу, незалежно від того, чи зафіксоване втікання фільтрату в поверхневий водний об`єкт) і за відсутності даних про забруднення підземних вод приймається, що кількість фільтрату, яка надійшла у поверхневі води за розрахунковий період, еквівалентна кількості фільтрату, що утворився за той же період.

Згідно п.11.3. Методики визначено, що у разі неможливості визначення характеру впливу сміттєзвалищ та полігонів на водні об`єкти збитки розраховуються за варіантом забруднення підземних вод (формула (27)).

У разі неможливості проведення комплексного дослідження хімічного складу фільтрату як сміттєзвалищ, так і полігонів твердих побутових та промислових відходів приймається середньо-статистичний вміст забруднюючих речовин у фільтраті згідно з додатком 11.

Згідно пояснень представника позивача, Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів застосовувалась саме у зв`язку із неможливістю проведення комплексного дослідження хімічного складу фільтрату сміттєзвалища через відсутність відповідних резервуарів для фільтрату.

Проте, факт забруднення підземних вод фільтратом сміттєзвалища, внаслідок засмічення, наявність фільтрату, перевіркою, проведеною 13-14.04.2017 не досліджувався і встановлений не був, жодні проби (зокрема води, грунтів, фільтрату) не бралися, результати інструментально-лабораторних вимірювань лабораторій відсутні. За наслідками перевірки інспекцією не встановлено порушення відповідачем законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не доведено наявність та підставність нарахування заявлених до стягнення збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, в заявленому розмірі 151940,39 грн відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів; не надано доказів, що зафіксоване у акті засмічення земель призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, не обґрунтовано наслідків впливу побутових відходів, виявлених в ході позапланової перевірки, на стан земель (водних ресурсів), що вказане засмічення земель призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, утворення фільтрату та його впливу на забруднення вод, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.

Також, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю (за посиланням позивача) Озернянської сільської ради і заподіянням збитків, оскільки відповідач не був ні власником, ні користувачем земельної ділянки, на якій виявлено несанкціоноване сміттєзвалище; наявність санкціонованого сміттєзвалища не є запорукою 100% відсутності в таких випадках шкоди для навколишнього природного середовища (зокрема, як у справі Господарського суду Волинської області №903/234/20); сільська рада не відноситься до суб`єктів, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами, а відповідно до ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування Україні" є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, що визначені Конституцією України та законами України.

При цьому, посилання позивача на неоскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та сплату Озернянським сільським головою Наконечним Б.Я. 850,00 грн штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним вини у вчиненні правопорушення, не приймається судом, оскільки факт накладення такого штрафу та його оплата не є достатнім доказом заподіяння відповідачем шкоди навколишньому природному середовищу (тим більше у заявленому розмірі). Виконання постанови (сплату штрафу) свідчить лише про дотримання посадовою особою відповідача приписів законодавства (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №904/6886/17 від 13.04.2018).

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не доведено усіх елементів складу цивільного правопорушення щодо відповідача, а відтак суд вважає недостатніми підстави для покладення на нього обов`язку по відшкодуванню шкоди в заявленому до стягнення розмірі.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 151 940,39 грн збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, до задоволення не підлягають.

Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 194, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль), заявленого до відповідача - Озернянської сільської ради (ОТГ) (вул. Шевченка, 46а, с.Озерна, Зборівський район, Тернопільська область) про стягнення 151940,39 грн збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст.256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року.

Суддя С.Г. Стопник