ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" вересня 2020 р. Справа № 921/218/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в особі:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Рибачука Віктора Олександровича б/н від 05.08.2020

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2020 суддя: Руденко О.В. м. Тернопіль, повний текст рішення складено - 16.07.2020

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" в інтересах Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця", м. Рівне

до відповідача фізичної особи-підприємця Рибачука Віктора Олександровича,

м. Тернопіль

про стягнення 36 888,27 грн. неустойки,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2020 позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Рибачука Віктора Олександровича на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" в інтересах Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" - 36 888 грн. 27 коп. неустойки та 2102,00 грн. в рахунок повернення сплаченого судового збору.

10.09.2020 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Рибачука Віктора Олександровича б/н від 05.08.2020 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2020 у справі № 921/218/20.

Одночасно з поданою апеляційною скаргою, скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2020 у справі № 921/218/20. Подане клопотання обґрунтоване посиланням на ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та тим, що розмір судового збору, який необхідно сплатити апелянту перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

У підтвердження вказаних обставин апелянт подає копію податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019 рік, акти звірки розрахунків за грудень 2019 року та банківські виписки за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Зазначає, що ним, як підприємцем який перебуває на спрощеній системі оподаткування (2 група) за 2019 рік отримано дохід в сумі 317 093,74 грн., а сума витрат за 2019 рік складає 277 197,39 грн., що підтверджується актами звірки розрахунків за грудень 2019 року та банківськими виписками за період з 01.01.2019 по 31.12.2019. Апелянт вважає, що його чистий дохід за попередній календарний рік становить 39 896,35 грн. (317 093,74 грн. - 277 197,39 грн.) від суми якої вираховує 5 відсотків, що складає 1 994,81 грн. та що є значно меншою сумою ніж судовий збір (3 153,00), який необхідно йому сплатити.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що статтею 8 вищезазначеного Закону передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов. Водночас приписами цієї статті визначено суб`єктів оскарження щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

З аналізу наведеної законодавчої норми вбачається, що положення п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» стосується окремих категорій фізичних осіб і не розповсюджується на фізичних осіб - підприємців, які є учасниками господарської справи (аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 18.06.2018 у справі № 922/4461/16, від 13.11.2018 у справі №904/1842/17).

Звертаючись із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2020 у цій справі, Рибачук В.О. діє як фізична особа - підприємець, оскільки у цій справі він є відповідачем зі статусом суб`єкта господарювання.

Отже, ОСОБА_1 не є фізичною особою - позивачем, як це передбачено пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", а тому не належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України "Про судовий збір" щодо звільнення від сплати судового збору.

Посилання відповідача на те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду доказів на підтвердження того, що здійснення підприємницької діяльності є єдиним джерелом доходу відповідача (аналогічну позицію висловив Верховний Суд в ухвалі від 27.04.2018 у справі №904/10429/14).

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи згаданий принцип, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору. Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян, законодавець поставив у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір.

За таких обставин, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом, зокрема, звільнення від сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком. При цьому, це право суду закон пов`язує із встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Водночас, законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов`язку вчинення відповідних дій, а обґрунтування відповідних обставин покладається на заінтересовану сторону.

За вказаних обставин, апеляційний суд залишає без задоволення клопотання апелянта (відповідача) про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2020 в справі № 921/218/20.

За вимогами ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною другою статті 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що ціною позову є 36 888,27 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з ціни позову, при поданні позовної заяви до суду першої інстанції позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2020 рік).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, апелянтом мало бути сплачено 3 153,00 грн. судового збору (2 102,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2020 рік) * 150%), натомість останнім судового збору не сплачено.

За таких обставин, апеляційна скарга подана з порушенням вимог встановлених статтею 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено недотримання апелянтом положень п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що тягне за собою наслідок у вигляді залишення апеляційної скарги без руху в силу застосування ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення без руху апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Рибачука Віктора Олександровича б/н від 05.08.2020 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2020 у справі № 921/218/20 з підстав визначених в ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись статтями 234, 258, 259, 260, Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

залишити без руху апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Рибачука Віктора Олександровича б/н від 05.08.2020 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2020 у справі № 921/218/20.

Скаржнику, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 3 153,00 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 3 153,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Дата підписання ухвали 15.09.2020.