РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2020Справа № 910/5000/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Ваховської К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма "Перлина Поділля" (30200, Хмельницька область, Білогірський район, смт Білогір`я, вул. Миру, 10)

до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я Агро-М" (01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, 26 оф. 305)

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державний реєстратор Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Яловчук Валерій Васильович

про визнання протиправним та скасування наказу

за участю представників

від позивача: Постульга В.Є.

від відповідача-1: не з`явились

від відповідача-2: Розанова О.З.

від третьої особи: не з`явились

У судовому засіданні 16.09.2020, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма "Перлина Поділля" звернулося Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я Агро-М" про визнання протиправним та скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що протягом 2017 року ТОВ НВА "Перлина Поділля" уклало низьку договорів оренди земельних ділянок з мешканцями Залузької, Перерослівської, Сивківської, Ставищанської сільських рад Білогірсьекого району Хмельницької області. Державну реєстрацію цих договорів оренди земельних ділянок здійснював Державний реєстратор Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Яловчук В.В.

Не погоджуючись з діями державного реєстратора ТОВ "Білогір`я Агро-М" звернулося до Міністерства юстиції України із скаргами на незаконні дії державного реєстратора, а саме скасування реєстраційних дій, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Міністерством юстиції України за результатами розгляду скарги ТОВ "Білогір`я Агро-М" від 19.06.217 № 2017/19-06/7 прийнято наказ про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 2052/5 від 30.06.2017. В результаті прийнятого наказу була скасована державна реєстрація вищезазначених договорів оренди чим було порушено право ТОВ НВА "Перлина Поділля" на користування відповідними земельними ділянками. За доводами позивача, скаржники зокрема пропустили 60 денний строк для оскарження реєстраційних дій, що є підставою для відмови у розгляді скарги. Таким чином, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 30.06.2017 № 2052/5, прийнятий на підставі висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.06.2017 за результатами розгляду скарги ТОВ "Білогір`я Агро-М" 19.06.217 № 2017/19-06/7, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.06.2017 за № 18388-0-33-17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5000/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.03.2020. Даною ухвалою також залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного реєстратора Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Яловчука Валерія Васильовича.

25.05.2020 відповідач-2 подав через загальний відділ діловодства суду клопотання про продовження процесуального строку щодо подання відзиву з посиланням на положення п.4 розділу Х прикінцевих положень ГПК України у редакції від 30.03.2020, та про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 27.05.2020 суд на місці ухвали задовольнити клопотання відповідача-2 та відкласти підготовче засідання на 17.06.2020.

29.05.2020 загальним відділом діловодства суду зареєстрований відзив Міністерства юстиції України на позовну заву. Так, відповідач-1 у відзиві на позовну заяву заначив, що відповідно до пункту 8 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав. Зокрема, за результатами розгляду скарг, які подані скаржником, Комісія встановила порушення з боку державного реєстратора при прийнятті рішень про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за ТОВ НВА «Перлина Поділля», зокрема, державний реєстратор, з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації, не перевірив інформацію про наявність або відсутність уже зареєстрованих уже зареєстрованих прав оренди на земельну ділянку, що суперечить вимогам абз.1 п.3 ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Також Міністерство юстиції України зазначає, що належним чином повідомив скаржника та суб`єкта оскарження про час розгляду скарги, направивши відповідні листи на адресу останніх, а також інформація про розгляд скарги опубліковано на офіційному веб-сайті Комісії. Також відповідач-1 у відзиві зазначає, що під час розгляду скарги було взято до уваги інформацію зазначену у скаргах, зокрема щодо відсутності судового спору з порушеного у скарзі питання, а тому доводи позивача про наявність судового спору не відповідають дійсності.

За таких обставин, відповідач-1 вважає прийнятий Міністерством юстиції України спірний наказ правомірним, та таким, що не підлягає скасуванню, оскільки прийнятий на підставі закону, в межах наданих відповідачу повноважень, та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

09.06.2020 загальним відділом діловодства суду зареєстровані пояснення щодо позову третьої особи, у яких останній зазначає, що при здійсненні державної реєстрації майнових прав, що випливають з договорів оренди земельних ділянок, укладених між пайовиками та позивачем, ним було дотримано усіх вимог чинного законодавства. Зокрема, третя особа вказує на те, що перед вчиненням реєстраційних дій, останнім направлялися запитами до Відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо надання інформації. На вказаний запит отримано відповідь про відсутність зареєстрованих права оренди на земельні ділянки.

16.06.2020 відповідач-2 подав через загальний відділ діловодства суду відзив на позовну заяву, у якій проти позову заперечував, зазначивши, що спірний наказ прийнятий у відповідності до вимог чинного законодавства за результатами розгляду скарги відповідача-2. Зокрема, відповідач-2 зазначає, що останнім до відповідної скарги було надано на розгляд комісії також чинні договори оренди земельної ділянки, укладені саме з відповідачм-2, які були зареєстровані відділом Держкомзему в білогірському районі Хмельницької області. Проте, незважаючи на діючі договори оренди земельних ділянок, які були укладені з ТОВ «Білогір`я Агро-М» держаним реєстратором Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Яловчуком В.В. було проведено державну реєстрацію права оренди цих же земельних ділянок за позивачем. А відтак, держаним реєстратором Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Яловчуком В.В. не було дотримано приписів Закону Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до положень якого державний реєстратор зобов`язаний встановити факт відсутності підстав для відмови у реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема не перевірено чи зареєстроване право оренди на земельні ділянки. Відтак, відповідач-2 вважає доводи позивача небунтованими та просить суд відмовити у позові повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 17.07.2020 просив суд долучити до матеріалів справи копію постанови Верховного суду від 28.05.2020 у справ № 822/11874/17, вказане клопотання було задоволено судом.

У судовому засіданні 17.06.2020 суд на місці ухвалив продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 15.07.2020.

10.07.2020 відповідач-2 через загальний відділ діловодства суду подав письмові заперечення щодо пояснень третьої особи.

У судовому засіданні 17.07.2020 суд на місті ухвали відкласти підготовче засідання на 29.07.2020

29.07.2020 позивачем подано через загальний відділ діловодства суду пояснення щодо заперечень відповідача-2 на пояснення третьої особи.

У судовому засіданні 29.07.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті на 02.09.2020.

У судовому засіданні 02.09.2020 судом заслухано пояснення представників позивача та відповідача-2 по суті спору та оголошено перерву на стадії дослідження доказів на 16.09.2020.

У судовому засіданні 16.09.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, встановив.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначаються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 (надалі - Закон №1952-IV).

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (надалі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

За приписами п.2 ч.1 ст.4 Закону №1952-IV державній реєстрації підлягають, зокрема, речові права, похідні від права власності.

У відповідності до ч.1 ст.6 Закону №1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною 3 ст. 37 Закону №1952-IV передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У ч.5 ст.37 Закону №1952-IV передбачено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

У відповідності до ч. 6 ст. 37 Закону №1952-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Білогір`я Агро-М" звернулось до Комісії зі скаргами, в тому числі зі скаргою від 19.06.2017 №2017/19-06/7, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.06.2017 за № 18388-0-33-17 (тип об`єкта нерухомого майна: земельні ділянки, адреса: Залуцька селищна рада, Перерослівська селищна рада, Сивківська селищна рада, Ставищанська селищна рада, Білогірський район, Хмельницька область).

У поданій скарзі ТОВ "Білогір`я Агро-М" зазначило, що перебуває у договірних відносинах із власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих договорів оренди землі. Зокрема, між ТОВ "Білогір`я Агро-М" та фізичними особами укладено договори оренди наступних земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Залуцької селищної ради, Перерослівської селищної ради, Сивківської селищної ради, Ставищанської селищної ради Білогірського району, Хмельницької області за наступними кадастровими номерами::04:005:0299, :02:002:0002,:03:004:0115, :04:005:0278, :02:001:0033, :02001:0034, :02:002:0003, :02:001:0032, :02:001:0035, :05:003:0062, :05:003:0064, :05:003:0063, :06:014:0034, :05:003:0039, :05:003:0198, :05:003:0025, :05:003:0027, :05:003:0024, :06:014:0003, :05:003:0268, :05:003:0551, :05:003:0376, :06:021:0061, :05:003:0592, :05:003:0173, :05:003:0002, :05:003:0344, :06:021:0033, :06:019:0125, :06:003:0186, :05:003:0603, :05:003:0279, :05:003:0329, :05:003:0354, :05:003:0157, :05:003:0272, :07:004:0128, :06:003:0141, :05:003:0070, :05:003:0071, :05:003:0156, :06:003:0131, :05:003:0370, :06:003:0157, :06:019:0037, :05:003:0371, :05:003:0191, :05:003:0072, :05:003:0377, :05:003:0190, :06:003:0127, :06:003:0128, :06:019:0147, :05:003:0543, :06:019:0039, :06:003:0003, :06:019:0041, :05:003:0320, :05:003:0319, :06:003:0137, :05:003:0290, :05:003:0316, :06:003:0143, :05:003:0035, :05:003:0036, :05:003:0090, :05:003:0548, :05:003:0607, :05:003:0289, :07:004:0125, :06:021:0067, :05:003:0628, :06:003:0187, :05:003:0291, :05:003:0595, :05:003:0005, :05:003:0011, :05:003:0004, :05:003:0110, :05:003:0111, :05:003:0137, :05:003:0135, :05:003:0122, :06:003:0175, :05:007:0036, :05:009:0020, :05:009:0019, :05:009:0010, :06:005:0011, :02:001:0022, :05:009:0009, :05:009:0018, :05:005:0003, :05:009:0013, :08:007:0007, :08:007:0007, :05:009:0025, :06:005:0010, :05:009:0035, :05:009:0033, :05:009:0002, :05:007:0035, :05:007:0034, :05:009:0026, :05:009:0008, :05:009:0034, :05:009:0044, :02:001:0023, :05:009:0042, :05:009:0039, :06:009:0024, :05:002:0015, :05:001:0050, :05:001:0053, :05:001:005, :05:001:0052.

У скарзі ТОВ "Білогір`я Агро-М" просило: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Яловчука В.В. на вище вказані земельні ділянки та притягнути до відповідальності державного реєстратора Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Яловчука В.В.

За результатами розгляду вказаної скарги Комісія 30.06.2017 прийняла наказ про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2052/5 від 30.06.2017 Міністерства юстиції України, прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.06.2017, який стосується скарги ТОВ "Білогір`я Агро-М" від 19.06.2017 № 2017/19-06/6.

Не погоджуючись із висновком Комісії та прийнятим на його підставі наказом, позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу №2052/5 від 30.06.2017 Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.11.2017, залишеного без змін Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі № 822/2239/17 позовні вимоги позивача задоволено та скасовано Наказ Міністерства Юстиції України №2052/5 від 30.06.2017. Постановою Верховного суду від 10.10.2019 з посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного суду рішення першої та апеляційної інстанції скасовано та закрито провадження у справі, у зв`язку з тим, що такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. А тому, позивач звернувся до господарського суду міста Києва з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Наказ про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2052/5 від 30.06.2017 складений з порушення норм чинного законодавства України є незаконними, з огляду на таке.

Так, робота Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації регламентується нормами ст. 37 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" станом на 04.06.2017р. Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128 станом на 30.12.2016р, Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №37/5 від 12.01.2016 року, зареєстроване Міністерством юстиції України 13 січня 2016 року №42/28172.

За доводами позивача, в порушення вимог відповідних актів Комісія при розгляді даної скарги допустила цілу низку процесуальних порушень, зокрема:

1) ТОВ «Білогір`я Агро-М» подало 7 скарг від 19.06.2017 року, які зареєстровано 20.06.2017, серед яких і скарга №2017/19-06/7 (обсяг скарг з доданими документами орієнтовно складає 3000 аркушів), а вже 23.06.2017 року скарги були призначені до розгляду, хоча нормативний строк розгляду скарг 30 днів і уважно розглянути скарги щодо всіх реєстраційних дій (більше 200) було не можливо з технічної точки зору, так само як і повідомити всі зацікавлені сторони та надати копії цих документів сторонам, що є порушення п. 11 Порядку.

2) Повідомлення про розгляд скарги 27 червня 2017 було розміщено на сайті Міністерства юстиції України 26.06.2017 року орієнтовно о 16:00. Письмових повідомлень сторонам розгляду скарги як і іншим зацікавленим особам не надходило, що є порушенням п. 9, 11 Порядку.

3) Розгляд усіх скарг, в тому числі і скарги на рішення державного реєстратора Білогірської селищної ради Яловчука В.В., тривав не більше 40 хвилин і, фактично, не стосувався конкретних реєстраційних дій, при тому, що розглядалось біля 200 реєстраційних дій. Крім того, розгляд скарги не містив доповідь члена комісії, внесення пропозицій членами комісії, їх обговорення, оголошення Головою комісії про припинення обговорення питання, заключне слово доповідача, голосування, що є порушення п. 4 Положення.

4) В ході засідання комісії були подані заперечення на скарги, які з додатками складали біля 600 сторінок, які комісія в присутності учасників і запрошених не розглядала. Враховуючи великий обсяг цих документів, надзвичайну кількість фактичних даних (кадастрові номери земельних ділянок, номери реєстраційних дій) та збої в роботі комп`ютерної системи Міністерства юстиції 27 червня 2017 року (в день, коли відбувалась загальновідома кібератака) належна підготовка і підписання актів Комісії - правових висновків (за результатами розгляду скарг р.н. 18372-0- 33-17, 18388-0-33-17, 18382-0-33-17, 18387-0-33-17, 18386-0-33-17, 18378-0-33-17, 18384-0- 33-17, 18376-0-33-17) було просто неможливо. Крім того, 30 червня 2017 року спеціаліст відділу діловодства Владислав Моісеєв повідомив представника ТОВ НВА «Перлина Поділля» адвоката Постульгу В.Є. що правові висновки і накази іще не готові. Про дане порушення свідчить подання 30 червня 2017 року запиту на публічну інформацію ТОВ НВА «Перлина Поділля» про надання відповідної інформації.

Крім іншого, позивач зазначає, що Комісія була не правомочна розглядати скарги ТОВ «Білогір`я Агро-М», в тому числі №2017/19-06/7, оскільки питання розглядалося при наявності документів, які містили кардинально протилежну інформацію, зокрема довідка відділу Держгеокадастру в Білогірському районі 2015 року, надана скаржником та відповідь відділу Держгеокадастру в Білогірському районі на адвокатський запит 2017 року. Також позивач зазначає, що скаржником було пропущенні 60 денний строк на оскарження реєстраційних дій, що в свою чергу є підставою для відмови у розгляді скарги. А також позивач зазначає, скарга розглядалася при наявності в судах спорів між учасниками розгляду скарг, зокрема мова йде про судові процеси, які тривали в Білогірському районному судді Хмельницької області, тощо.

Оцінюючи, подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Процедура розгляду скарг у сфері державної реєстрації на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора відповідно до Закону №1952-IV визначена Порядком №1128 та передбачає утворення для забезпечення розгляду таких скарг постійно діючих комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.

Так, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 7 Закону №1952 розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України здійснює Міністерство юстиції України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 37 Закону №1952 рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

У п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону №1952 визначено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

При цьому, порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25 грудня 2015 року затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (Порядок №1128), п. 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5 затверджено Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, зареєстроване в Мін`юсті від 13 січня 2016 року за №42/28172 (Положення №37/5).

Отже, законодавством визначено можливість розгляду відповідної скарги по суті з можливістю встановлення зі змісту останньої та доданих до неї документів факту порушення прав у результаті прийняття рішення державного реєстратора.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку №1128, розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у п. 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Згідно з п. 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 9 Порядку №1128 визначено, що під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів.

У п. 10 Порядку №1128 визначено, що суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

При цьому, відповідно до п. 11 Порядку №1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

Як встановлено судом, матеріалами справи, не містять належних доказів повідомлення відповідачем-1 позивача про засідання Комісії у спосіб, передбачений наведеними вище нормами. Зо доводами позивача, останньому стало відомо з веб-сайту Міністерства юстиції України 26.06.2017, орієнтовно о 16-00 год, письмових повідомлень сторона розгляду скарги, не отримувала. Судом встановлено, що долучені до відзиву Міністерства юстиції України листи від 23.06.2020 № 18372-0-33-17/19К та № 18388-0-33-17/119К не можуть слугувати належними та допустимими доказами, оскільки відсутні будь-які докази направлення їх на адресу зацікавлених осіб.

Таким чином, в порушення приписів Положення №37/5 та Положення №1128, відповідач-1 завчасно не повідомив позивача про дату та час засідання Комісії, не направивши завчасно копію скарги з додатками, а оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту було здійснено під кінець дня, що передував проведенню засідання, що свідчить про не дотримання відповідачем-1 наведених вище вимог законодавства.

Крім іншого, слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що ТОВ НВА "Перлина Поділля" протягом травня-червня 2017 року звернулося до Білогірського районного суду Хмельницької області до ТОВ «Білогір`я Агро-М» з позовами про визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок, щодо того ж самого предмету і між тими самим сторонами, що підтверджується, долученими до матеріалів позовної заяви, ухвалами Білогірського районного суду Хмельницької області №669/705/17, №669/704/17, №669/703/17, №669/680/17, №669/674/17, №669/669/17, №669/667/17, №669/666/17, №669/665/17, №669/664/17, №669/663/17, №669/662/17, №669/661/17, №669/660/17, №669/654/17, №669/650/17, №669/689/17, №669/690/17, №669/691/17, №669/692/17, №669/695/17, що в свою чергу свідчить про існування між сторонами спору про право оренди на визначенні земельні ділянки на момент розгляду скарги.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, залишилось поза увагою Комісії доводи позивача щодо наявності документів, які містили кардинально протилежну інформацію, зокрема довідка відділу Держгеокадастру в Білогірському районі 2015 року, надана скаржником, та відповідь відділу Держгеокадастру в Білогірському районі на адвокатський запит 2017 року. Також не взято до уваги інформацію щодо проведення реєстраційних дій щодо права на оренду на земельні ділянки за відповідачем-2 у кількості 340 в останній день здійснення реєстрації попередніми органами за системою, яка діяла до 01.01.2013 року. Зокрема, як вбачається із довідки відділу в Білогірському районі від 2015 року 31.12.2012 року було зареєстровано та укладено понад 300 договорів оренди, а також слід зазначити, що даний день був вихідним днем у відповідності до розпорядження Кабінету міністрів України від 28.11.2011 № 1210-р (зі змінами та доповненнями).

З огляду на наявні в матеріалах справи докази та враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про існування спору саме про право на момент розгляду Комісією скарги відповідача-2, а відтак, вказане свідчить про недотримання відповідачем-1 вимог чинного законодавства.

Так, у відповідності до положень абз. 4 ч. 8 ст. 37 Закону №1952-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що Міністерство юстиції України, при розгляді скарги ТОВ «Білогір`я Агро-М» не діяв у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та Порядком №1128 і Положенням №37/5.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 28.05.2020 у справі № 822/1874/17.

У відповідності до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Зокрема, у Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини", та "Беєлер проти Італії").

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії").

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма "Перлина Поділля" в повному обсязі, з покладенням на відповідачів судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним та скасувати наказ про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обмежень № 2052/5 від 30.06.2017 Міністерства юстиції України, прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.06.2017 за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я Агро-М" від 19.06.2017 № 2017/19-06/7, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.06.2017 за № 18388-0-33-17.

3. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» (30200, Хмельницька область, Білогірський район, смт Білогір`я, вул. Миру, буд. 10; ідентифікаційний код 30557165) судовий збір у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн 00 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білогір`я Агро-М» (01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, буд. 26, оф. 305; ідентифікаційний код: 37625098) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» (30200, Хмельницька область, Білогірський район, смт Білогір`я, вул. Миру, буд. 10; ідентифікаційний код 30557165) судовий збір у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.09.2020.

Суддя Л. Г. Пукшин