ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2780/20

За заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/2780/20

за позовом ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси»

ОСОБА_4

ОСОБА_5

за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача1 (ТОВ «Регіональні ресурси») Державного реєстратора Фастіської районної державної адміністрації Загоруйко Я.О. та приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Іщук І.В.

про визнання недійсним рішення учасника, визнання недійсним правочину, визнання недійсним рішення, скасування записів про державну реєстрацію, витребування часток у статутному капіталі, визначення розміру статутного капіталі та розмірів часток учасників у такому товаристві

Суддя Карпечкін Т.П.

Без виклику представників сторін.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.09.2020 року, б/н про вжиття заходів забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача1 (ТОВ «Регіональні ресурси») Державного реєстратора Фастіської районної державної адміністрації Загоруйко Я.О. та приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Іщук І.В., про визнання недійсним рішення учасника ТОВ «Регіональні ресурси» від 04.09.2020 року, визнання недійсним правочину з передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси», визнання недійсним рішення від 07.09.2020 року, скасування записів про державну реєстрацію, внесених на підставі вказаних рішень та правочину, витребування часток у статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси», визначення розміру статутного капіталі ТОВ «Регіональні ресурси» та розмірів часток учасників у такому товаристві.

Вищенаведеній заяві згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 року присвоєно Єдиний унікальний номер судової справи № 911/2780/20 та для розгляду визначено суддю Карпечкіна Т.П.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява від 16.09.2020 року, б/н про вжиття заходів забезпечення позову подана до суду до подання позову, що відповідає нормі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Заявники в якості заходів забезпечення позову просять суд накласти арешт на корпоративні права - частку відповідача ОСОБА_4 в статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси»; заборонити всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Регіональні ресурси» про керівника та/або учасників ТОВ «Регіональні ресурси».

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявники (позивачі) зазначають, що мають намір звернутися до Господарського суду Київської області з позовом про визнання недійсним рішення учасника ТОВ «Регіональні ресурси» від 04.09.2020 року, визнання недійсним правочину з передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси», визнання недійсним рішення від 07.09.2020 року, скасування записів про державну реєстрацію, внесених на підставі вказаних рішень та правочину, витребування часток у статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси», визначення розміру статутного капіталі ТОВ «Регіональні ресурси» та розмірів часток учасників у такому товаристві.

Заявники зазначають, що 18.08.2020 року придбали у ОСОБА_5 (яка станом на 18.08.2020 року була єдиним учасником ТОВ «Регіональні ресурси» та володіла часткою в розмірі 100 % статутного капіталу - 33 200,00 грн.) частки у статутному капіталі цього Товариства у розмірах: 12,5% - ОСОБА_1 , 12,5 % - ОСОБА_2 , 25 % - ОСОБА_3 . Крім того, в той же день іншу частку в статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси» в розмірі 50% у ОСОБА_5 придбала ОСОБА_4 . Між ОСОБА_5 та кожним з заявників, а також з ОСОБА_4 18.09.2020 року підписано Акти прийманя-передачі часток в статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси», відповідно до яких ОСОБА_5 передала відповідні частки заявникам та ОСОБА_4 і сторони вказаних Актів не мають одна до одної матеріальних претензій у зв`язку з передачею частки в статутному капіталі.

Того ж дня рішенням № 1 від 18.08.2020 року (підписане заявниками та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 ) включено заявників ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), а також ОСОБА_4 до складу учасників ТОВ «Регіональні ресурси» у зв`язку з придбанням ними часток та виключено зі складу учасників Товариства ОСОБА_5 у зв`язку з відчуженням нею в повному обсязі своєї 100% частки, розподілено частки в статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси» відповідно до вищевказаного: 50 % - ОСОБА_4 , 12,5% - ОСОБА_1 , 12,5 % - ОСОБА_2 , 25 % - ОСОБА_3 .

Підписи на Актах та рішенні від 18.08.2020 року посвідчені нотаріально. Копії актів та рішення від 18.08.2020 року додано до заяви про забезпечення позову.

В подальшому заявникам стало відомо, що 04.09.2020 року ОСОБА_5 без їх відома підписала рішення про зміну керівника ТОВ «Регіональні ресурси», призначивши керівником ТОВ ОСОБА_6 . Заявники вказують, що дане рішення є незаконним, оскільки 04.09.2020 року ОСОБА_5 вже не була учасником Товариства, та таким, що порушує їх корпоративні права, як власників часток в статутному капіталі на управління Товариством.

Крім того, в подальшому заявникам стало відомо, що 04.09.2020 року ОСОБА_5 без їх відома підписала акт приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства, відповідно до якого вона передала частку в розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ «Регіональні ресурси» на користь ОСОБА_4 .

Заявники вказують, що правочин з передачі 04.09.2020 року частки в розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ «Регіональні ресурси» ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 є таким, що порушує їх права власників часток в статутному капіталі вказаного Товариства і суперечить положенням Цивільного кодексу України про право розпорядження майном як таке, що належить власнику. Заявники вказують, що таким чином вказані частки в розмірах (12,5 % - ОСОБА_1 , 12,5 % - ОСОБА_2 , 25 % - ОСОБА_3 ) вибули з їх володіння поза їх волею на підставі недійсного правочину, набуті особою, яка знала про те, що набуває їх від особи, яка не має права їх відчужувати, а відтак не є добросовісним набувачем, і відповідні частки можуть бути витребувані у набувача відповідно до положень ст.ст. 387, 388 Цивільного кодексу України, право власності в такого набувача не виникає відповідно до положень ст. 330 Цивільного кодексу України.

В подальшому заявникам стало відомо, що 07.09.2020 року ОСОБА_4 без їх відома підписала рішення учасника ТОВ «Регіональні ресурси» про збільшення розміру статутного капіталу цього ТОВ з 33 200,00 грн. до 175 000,00 грн. шляхом внесення ОСОБА_4 додаткового вкладу ОСОБА_4 в розмірі 141 800,00 грн.

Заявники вказують, що рішення від 07.09.2020 року про збільшення статутного капіталу прийняте без їх участі та порушує їх право на управління Товариством.

Заявники вказують, що на підставі вказаних рішення від 04.09.2020 року, акта приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства від 04.09.2020 року та рішення від 07.09.2020 року були внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та заявлять про намір заявити в позові вимогу про скасування таких записів в межах даної справи.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявники вказують на те, що дії відповідача - ОСОБА_4 , яка знаючи, що частки в статутному капіталі (12,5 %, 12,5 %, 25 %) належать заявникам, вчиняє дії, які ускладнюють заявникам реалізацію та захист їх прав, зокрема, збільшує розмір статутного капіталу Товариства шляхом внесення додаткового внеску, що в майбутньому може ускладнити виконання рішення про захист права власності шляхом витребування відповідних часток та зумовлює заявлення крім того вимоги про визначення розміру статутного капіталу та розподіл часток в статутному капіталі.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 знала про придбання заявниками часток в статутному капіталі (12,5 %, 12,5 %, 25 %) та включення їх до складу учасників товариства 18.08.2020 року, як і самої ОСОБА_4 з часткою в розмірі 50%, після чого у вересні 2020 року повторно придбала у ОСОБА_5 100% статутного каптіалу ТОВ «Регіональні ресурси», такі дії відповідачки ОСОБА_4 містять ознаки недобросовісності та свідомої незаконності, в зговорі з ОСОБА_5 спрямовані на позбавлення позивачів їх корпоративних прав.

За наведених обставин, як до подачі позову, так і під час розгляду справи існує загроза вчинення відповідачами подальших незаконних дій та відчуження часток в статутному капіталі третім особам, внаслідок чого заявники змушені будуть для захисту своїх прав звертатися з позовами про витребування відповідних часток до таких осіб.

При цьому, такі незаконні дії відповідачів супроводжуються внесенням відповідних змін до відомостей Єдиного державного реєстру. З урахуванням положень ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», таке протиправне внесення даних матиме наслідки як для заявників так і для третіх осіб. Так, в разі вчинення на підставі нових протиправних рішень ОСОБА_4 нових реєстраційних дій зі зміною відомостей Єдиного державного реєстру про ТОВ «Регіональні ресурси» (його керівника або учасників), заявники не зможуть ефективно захистити свої права в межах даної справи та змушені будуть звертатись за захистом цих же своїх прав з новими позовами - про скасування реєстраційних дій.

Це, в свою чергу означатиме неможливість поновлення порушеного права за результатами розгляду та вирішення даної справи, зведе нанівець ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявників.

Таким чином, заявники (позивачі) стверджують, що у них є достатньо обґрунтовані підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову є ризик настання наслідків, за яких суттєво ускладниться чи повністю унеможливиться відновлення права заявників на частки в статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси», виникне необхідність використовувати інші способи захисту своїх порушених прав, подавати позови про витребування майна у наступних набувачів та скасування подальших реєстраційних дій, що також призведе до великих судових витрат та затягуванню відновлення прав позивачів.

У зв`язку з чим, заявники обґрунтовано стверджують, що доцільними та співмірними заходами забезпечення позову в даній ситуації та враховуючи обставини справи, є накладення арешту на частку в статутному капіталі ОСОБА_4 та заборона вчинення реєстраційних дій щодо ТОВ «Регіональні ресурси» в частині внесення відомостей про керівника або учасників цього ТОВ.

Наведені в заяві заходи забезпечення позову, які безпосередньо стосуються предмету спору, дозволять забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів в разі задоволення позову.

Зокрема, з огляду на вищенаведені дії відповідачів та інших осіб, які свідчать про наявність наміру заволодіння частками заявників, за час розгляду спору спірна частка може бути переоформлена чи відчужена іншим особам і в разі задоволення позову в межах вимог, про які йдеться в заяві, позивачу доведеться докладати значних зусиль, часу та коштів для реалізації встановленого судовим рішенням права шляхом відміни реєстраційних дій та витребування частки в інших осіб, і у відповідних спорах буде брати участь значна кількість осіб, непричетних до допущених порушень, що значно ускладнить виконання судового рішення та відновлення корпоративних прав позивачів. Так само в разі прийняття нових рішень про зміну органів управління товариством - виникне необхідність у зверненні з новими позовами про визнання недійсними таких рішень.

Невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до проведення незаконних реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про склад учасників та органи управління ТОВ «Регіональні ресурси», і як наслідок утруднити чи навіть зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, оскільки у разі відхилення судом заяви про забезпечення позову та за наявності рішення суду по суті на користь позивача, обраний позивачем спосіб захисту стане неефективним, оскільки незаконні дії відповідача, призведуть до необхідності застосовувати вже інші способи захисту незаконно порушених прав позивачів.

Обраний заявниками вид забезпечення позову шляхом встановлення тимчасових обмежень щодо розпорядження та здійснення реєстраційних дій стосовно спірної частки в статутному капіталі до вирішення спору про правомірність дій відповідачів та наявність чи відсутність підстав переходу права на частку, є співмірним з позовними вимогами, має тимчасовий характер та не порушить права та інтересів інших осіб.

Також, заявники зазначили, що наведені в заяві заходи забезпечення позову виключають можливість спричинення відповідачу будь-яких збитків, відсутні підстави та необхідність в зустрічному забезпеченні.

Згідно правового висновку Верховного суду від 17.10.2019 року у справі № 640/7285/19, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, а саме якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року).

З огляду на зміст ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Перелік заходів забезпечення позову наведений в ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно з п. 31 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивачів про визнання незаконним та скасування рішення учасника, яким зокрема було змінено керівника, визнання недійсним правочину, яким змінено учасників товариства, визнання недійсним рішення про зміну розміру статутного капіталу шляхом внесення додаткового внеску, витребування часток в статутному капіталі та їх розподіл.

Оскільки позивачі мають намір звернутись до суду з позовними вимогами в тому числі немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись або мають намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивачі не зможуть їх захистити в межах одного цього судового провадження за їх позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

При цьому у даному випадку невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушених корпоративних прав позивачів. У разі, якщо до закінчення розгляду цієї судової справи частка буде відчужена або державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно Товариства на підставі оспорюваних рішеннь, заявники не зможуть захистити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення законних прав та/або інтересів заявників.

Заходи забезпечення позову, про які просять заявники, прямо стосуються предмета спору та не суперечать, зокрема, приписам ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України. Можливість вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, зокрема, щодо зміни керівника підтверджується висновками Верховного Суду у постанові від 25.11.2019 року у справі № 922/1992/19, у постанові від 26.08.2020 року у справі № 907/73/19.

З огляду на викладені в заяві обставини, враховуючи предмет позову у справі та визначені ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, спрямованих на тимчасове збереження поточного статусу предмету спору з метою унеможливлення його зміни під час розгляду спору.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову. Враховуючи характер спору, обрані позивачами заходи забезпечення є співрозмірними до позовних вимог та фактичних обставин господарської діяльності сторін, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 3ст. 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Згідно з ч. 4ст. 140 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи достатність наданих заявником відомостей та доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та відсутність підстав для зустрічного забезпечення (оскільки заходи забезпечення не передбачають значних та не відновлювальних матеріальних втрат для відповідача чи інших осіб), суд не вбачає необхідності викликати особу, що подала заяву, та призначати розгляд заяви у судовому засіданні.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 144 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Частинами 7-10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Також, ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, заява від 16.09.2020 року, б/н про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на корпоративні права - частку відповідача ОСОБА_4 в статутному капіталі ТОВ «Регіональні ресурси»; заборони всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Регіональні ресурси» про керівника та/або учасників ТОВ «Регіональні ресурси».

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.09.2020 року, б/н про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/2780/20 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 911/2780/20, а саме:

2.1 Накласти арешт на корпоративні права - частку ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (07501, Київська обл., Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Софіївська 34, буд. 1, ідентифікаційний код - 33960377);

2.2. Заборонити всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (07501, Київська обл., Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Софіївська 34, буд. 1, ідентифікаційний код - 33960377), про керівника (директора) та/або учасника (-ів) Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (ідентифікаційний код - 33960377);

Стягувач-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Стягувач-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Стягувач-3: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Боржник-1: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Боржник-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональні ресурси» (07501, Київська обл., Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Софіївська 34, буд. 1, ідентифікаційний код - 33960377).

Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» зі строком пред`явлення до виконання до 24.09.2023 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.П. Карпечкін