ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 р. Справа № 914/2350/18(914/608/20)

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", м. Львів

до відповідача-1: Акціонерного товариства "Мегабанк", м.Харків

до відповідача-2: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни, м.Львів

про: визнання протиправними рішень про прийняття у власність майна, визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію права власності

у межах справи № 914/2350/18

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод РЕМА", м. Львів

про банкрутство: Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код 00214244)

Суддя Морозюк А.Я.

за участю секретаря Андріюк В.М.

Представники:

від позивача: Манівська Л.Р. - адвокат

від відповідача-1: Кульбій-Кухар Ю.В. - адвокат, Дідик С.Є. - адвокат, Дребот І.А. - адвокат

від відповідача-2: не з`явився

Історія розгляду справи.

Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра", м.Львів, звернулося до Господарського суду Львівської області у межах справи № 914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", з позовом до відповідача-1: Акціонерного товариства "Мегабанк", м.Харків, відповідача-2: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни, м.Львів, про визнання протиправним та скасування рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, про державну реєстрацію права власності.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справі раніше визначеному складу суду, при розподілі позовної заяви визначено єдиний унікальний номер судової справи 914/608/20, на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства головуючим суддею визначено суддю Морозюка А.Я., в провадженні якого перебуває справа № 914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.03.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах справи № 914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", та відкрито провадження у справі; присвоєно справі номер провадження - 914/2350/18 (914/608/20); підготовче засідання призначено на 07.04.2020 р.; за клопотанням позивача витребувано в Акціонерного товариства "Мегабанк" рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 01.02.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим № 506.

Також 13.03.2020 р. Господарським судом Львівської області винесено ухвалу, якою заяву ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" від 11.03.2020 р. про забезпечення позову задоволено повністю. Накладено арешт на нерухоме майно з державною реєстрацією арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(перелік майна зазначено в ухвалі). Заборонено органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації прав) вчиняти будь-які реєстраційні дії (окрім дій, спрямованих на виконання цієї ухвали) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вищевказаного нерухомого майна з державною реєстрацією цієї заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В подальшому (за даними системи «Діловодство документообігу суду») Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк" задоволено. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 березня 2020 року у справі №914/608/20 скасовано, прийнято нове судове рішення: Відмовити Приватному акціонерному товариству "Львівський електроламповий завод "Іскра" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Хід розгляду справи наведений у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.08.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 17.09.2020 р.

Позивач - ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" у своїх позовних вимогах(з врахуванням заяви №112/1602юр від 18.08.2020 р., прийнятої до розгляду ухвалою суду від 20.08.2020 р.) просить суд:

1. Визнати протиправним рішення АТ "Мегабанк", викладене в протоколі № 58 чергового засідання Правління Акціонерного товариства "Мегабанк" від 27.12.2019 р. про прийняття у власність з подальшою реалізацією нерухомого майна, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 01 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506, а саме:

- будівлю парової котельні, що на плані позначена літерою "Р-2", загальною площею 1118,5 кв.м., реєстраційний номер 13069595 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14;

- будівлю водонагрійної котельні, що на плані позначено літерою "П-4", загальною площею 2083,3 кв.м., реєстраційний номер 13068906 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів,вул. Вулецька, 14;

- будівлю воднево-кисневої станції, що на плані позначена літерою "М-2",загальною площею 1065,2 кв.м., реєстраційний номер 13067251 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14;

- будівлю компресорної станції, що на плані позначена літерою "Н-2", загальною площею 1018,2 кв.м., реєстраційний номер 13068181 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14;

- будівлю виробничу механо-штампувального цеху, що на плані позначена літерою "Ц-2", загальною площею 3058,3 кв.м. та будівлю заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", загальною площею 437,8 кв.м., реєстраційний номер 10086697 у реєстрі прав власності на нерухоме майно.

2. Визнати протиправним рішення АТ "Мегабанк", викладене в протоколі № 58 чергового засідання Правління Акціонерного товариства "Мегабанк" від 27.12.2019 р. про прийняття у власність з подальшою реалізацією рухомого майна, що є предметом застави за Договором №05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року в порядку, передбаченому ст.29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

3. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М.

- № 50546195 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю парової котельні, літ. "Р-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546328 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю водонагрійної котельні, літ. "П-4", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546542 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю воднево-кисневої станції, літ. "М-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546668 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю компресорної станції, літ. "Н-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546821 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю виробничу механо-штампувального цеху, літ. "Ц-2" та будівлю заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", що знаходяться в м. Львові по вул. Заводській, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Судове засідання 17.09.2020 р., за клопотанням відповідача-1 (АТ "Мегабанк") проведено в режимі відеоконференції, участь в якому представникам АТ "Мегабанк" Дідику С.Є. та Дребот І.А. забезпечувалась Господарським судом Харківської області.

В судовому засіданні 17.09.2020 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю.

В судовому засіданні 17.09.2020 р. представники відповідача-1 проти позову заперечили, просили в позові відмовити повністю.

Відповідач-2 явки в жодне із судових засідань не забезпечив, заперечень по суті позову не надав, про дату,час та місце судового засідання був належно повідомлений.

Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши що сторони мали всі можливості для надання суду доказів та обгрунтування своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в забезпечення кредитних зобов`язань ВАТ «Іскра»(правонаступником якого є ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра") перед АТ «Мегабанк», позивачем було передано банку в іпотеку ряд об`єктів нерухомого майна, а також в заставу рухоме майно. З отриманої 06.02.2020 р. інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо про те, що 30.12.2019 р. відповідачем-2 - нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. було прийнято рішення про реєстрацію права власності зазначених вище об`єктів нерухомого майна за АТ «Мегабанк». Підставою виникнення у АТ «Мегабанк» права власності вказано іпотечний договір від 01.02.2011 р. за реєстровим №506 та договори про внесення змін до нього. Також, як вбачається з долученої до матеріалів справи відповідачем-1 із заявою від 06.05.2020 р.(на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2020 р.) копії Витягу з Протоколу № 58 чергового засідання Правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019, відповідачем-1 (АТ «Мегабанк») вирішено з метою погашення кредитної заборгованості боржника ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" прийняти у власність з подальшою реалізацією нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 01 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506, та рухоме майно, що є предметом застави за Договором №05/2011-3 застави рухомого майна від 06.09.2011 року.

Позивач вважає, що такі дії порушують вимоги чинного законодавства.

Зокрема, позивач вказує, що 03.01.2019 р. Господарським судом Львівської області у справі № 914/2350/18 винесено ухвалу, згідно якої відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. 01.02.2019 р. відповідачем-1 в справі № 914/2350/18 подано заяву кредитора з грошовими вимогами до боржника (позивача у даній справі), з якої вбачається що строк виконання зазначених вимог настав до відкриття провадження у справі про банкрутство. Покликаючись на ч.1, абз.1 ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, позивач зазначає, що на задоволення вимог АТ «Мегабанк», в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлено мораторій, який був чинним станом на день перереєстрації права власності на предмет іпотеки за АТ «Мегабанк», тому нотаріусом ЛМНО Дерев`янко Л.М. було протиправно прийнято рішення про реєстрацію права власності за АТ «Мегабанк» на об`єкти нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Те-ж саме стосується і рішення АТ «Мегабанк», викладеного в протоколі № 58 від 27.12.2019, щодо прийняття у власність нерухомого майна, що є предметом іпотеки, та рухомого майна, що є предметом застави.

Також позивач зазначає, що рішення про реєстрацію права власності АТ «Мегабанк» на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, є протиправним, оскільки вчинено в умовах накладених в період 2016-2019 р.р. органами ДВС арештів на нерухоме майно позивача; без проведення оцінки на момент набуття іпотеки у власність(ч.5 ст.37 Закону України «Про іпотеку»); у зв`язку з відчуженням майна особи(позивача), внесеної до Єдиного реєстру боржників(п.12 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Заперечення відповідача-1.

АТ «Мегабанк» (відповідач-1) заперечив проти позову, просить відмовити в позові повністю.

Відповідач-1 зазначає, що в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним рішення АТ «Мегабанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору від 01 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506, необхідно відмовити, оскільки оскаржуване рішення банку щодо застосування позасудового способу звернення стягнення на іпотечне майно належить до внутрішньогосподарської діяльності, а тому безпосередньо не впливає на права та охоронювані законом інтереси третіх осіб. Оскарження рішень та дій банку щодо застосування позасудового порядку звернення стягнення на майно як підстав для проведення в подальшому реєстрації за банком права власності на вказане майно, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Покликається при цьому на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц, постанову Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №910/364/18.

Також відповідач-1 вважає що мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі № 914/2350/18 автоматично припинив свою дію. Покликається на п.4 Прикінцевих та перехідних положень діючого з 21.10.2019 р. Кодексу України з процедур банкрутства, ст.58 Конституції України щодо принципу дії в часі законів та нормативно-правових актів. Вказує, що відповідно до ч.8 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство. Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

Відтак, як зазначає відповідач-1, з огляду на те, що станом на день прийняття оскаржуваного рішення про реєстрацію права власності з дня введення процедури розпорядження майном(03.01.2019 р.) по 30.12.2019 р.(день прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем АТ «Мегабанк») сплинуло більше 170 календарних днів, судом не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, а отже дія мораторію припинилась автоматично, були усі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності за приписами Закону України «Про іпотеку», відповідно до іпотечного застереження передбаченого в іпотечних договорах укладених між ПАТ «Іскра» та АТ «Мегабанк».

Також відповідач-1 вказує на відсутність підстав для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем в зв`язку з накладенням арешту на все майно іпотекодавця(позивача), при цьому покликається на п.6 ч.1 та п.7 ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц.

Окрім цього, відповідач-1 вказує на дотримання АТ «Мегабанк» вимог ч.5 ст.37 Закону України «Про іпотеку» та проведення оцінки майна, в підтвердження чого із відзивом надав висновок про вартість майна:дата оцінки:27 грудня 2019 року; виконавець оцінки(суб`єкт оціночної діяльності) ТОВ «Сабо Макро».

Також відповідач-1 спростовує висновки щодо відчуження майна особи,внесеної до єдиного реєстру боржників,як підстави для визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності. Вважає що оскільки перехід права власності в порядку, передбаченому ст.ст.33-38 Закону України «Про іпотеку» здійснюється незалежно від волевиявлення власника об`єкта нерухомого майна, то й немає підстав для застосування п.12 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Наявність відомостей щодо боржника в Єдиному реєстрі боржників стосується випадків вчинення правочинів боржником, що передбачають відчуження нерухомого майна. Також покликається на правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц.

Також відповідач-1 вважає, що вимога про визнання протиправним та скасування рішень приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. від 30.12.2019 про реєстрацію права власності за АТ "Мегабанк" не є належним способом захисту права та інтересу позивача, а тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити. При цьому зазначає, що відповідно до правової позиції викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц, від 04.09.2018 р. у справі № 915/127/18, від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

Також відповідач-1 вважає що нотаріуса(як державного реєстратора) безпідставно зазначено як співвідповідача у справі, він має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідач-2 правової позиції по справі не висловив.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Правовою підставою для розгляду вказаного спору в межах справи № 914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", є положення ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно із ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Згідно із ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Господарським судом Львівської області розглядається справа № 914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод РЕМА".

Ухвалою суду від 20.12.2018 р. заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 03.01.2019 р.

Ухвалою суду від 03.01.2019 р. відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра". Визнано вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод РЕМА" в розмірі 2 222 782 грн. 11 коп.; також визнано вимоги в розмірі 2 346 656 грн. 49 коп. (штраф та пеня, які не враховуються як підстава для відкриття провадження у справі про банкрутство). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра". Введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра". Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Онушканича Ярослава Васильовича. Попереднє засідання суду призначено на 12.03.2019 р.

Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 03.01.2019 р. за №55376.

Зазначена ухвала суду від 03.01.2019 р. про відкриття провадження у справі про банкрутство оскаржувалася в апеляційному та касаційному порядку.

Так, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 у справі № 914/2350/18. Витребувано у Господарського суду Львівської області матеріали справи № 914/2350/18.

Відповідно до п.п.17.10) п.17) Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, п.17 частини 1 ст.255 ГПК України, у разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у справі про банкрутство, до суду апеляційної інстанції передаються всі матеріали. Відповідно до п.п.17.11) п.17) Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи.

На виконання ухвали Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2019 р., матеріали справи №914/2350/18 супровідним листом Господарського суду Львівської області №914/2350/18/2/19 від 24.01.2019 р., надіслано до суду апеляційної інстанції.

Також, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Мегабанк" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 року у справі №914/2350/18. Об`єднано розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства "Мегабанк" та Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 року у справі №914/2350/18 в одне провадження.

Під час перебування справи в суді апеляційної інстанції, на адресу суду надійшло 15 заяв з грошовими вимогами до боржника, в тому числі заява АТ "Мегабанк" від 01.02.2019 р. №80.01-124 з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" на суму 2 069 170,03 доларів США та 12 402 081 грн. 75 коп.(що разом в гривневому еквіваленті станом на 01.02.2019 р. складає 69 802 844 грн.79 коп.). Відповідними ухвалами суду відкладено вирішення питання про прийняття заяв з грошовими вимогами до боржника до повернення матеріалів справи № 914/2350/18 до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 12.03.2019 р., у зв`язку з тим, що станом на час судового засідання матеріали справи №914/2350/18 до суду не повернулися, розгляд справи про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" відкладено. Час та місце проведення судового засідання ухвалено визначити після повернення матеріалів справи №914/2350/18 до Господарського суду Львівської області.

На адресу Господарського суду Львівської області повернулись матеріали справи №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" (томи 1-3) разом з постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 р., якою ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 у справі №914/2350/18 - залишено без змін, апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Акціонерного товариства "Мегабанк" - залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 12.06.2019 р. попереднє засідання суду призначено на 20.08.2019 р.(враховуючи щорічну відпустку судді в період липень-початок серпня 2019 р. згідно затвердженого графіку відпусток суддів) Також ухвалами суду від 12.06.2019 р. призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.08.2019 р. заяви з грошовими вимогами до боржника.

Згідно із супровідним листом Господарського суду Львівської області №914/2350/18/4/19 від 01.08.2019 р., на виконання ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.07.2019 р., якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 р. та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 р., матеріали справи №914/2350/18 надіслано до суду касаційної інстанції.

Ухвалою суду від 20.08.2019 р., у зв`язку з тим, що станом на час судового засідання 20.08.2019 р. матеріали справи №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" в Господарському суді Львівської області відсутні, розгляд справи про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" відкладено. Час та місце проведення судового засідання ухвалено визначити після повернення матеріалів справи №914/2350/18 до Господарського суду Львівської області.

На адресу Господарського суду Львівської області 12.11.2019 р. повернулись матеріали справи №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" разом з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2019 р., якою касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі №914/2350/18 залишено без змін.

Ухвалою суду від 18.11.2019 р. попереднє засідання суду призначено на 17.12.2019 р. Також в ухвалі суду від 18.11.2019 р. суд констатував, що з 21.10.2019 р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII, пунктами 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено наступне: З дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441). Установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

В судовому засіданні 17.12.2019 р., серед іншого, розглянуто 6 заяв з грошовими вимогами до боржника, за результатами розгляду яких винесено відповідні ухвали; враховуючи що не всі заяви кредиторів, які надійшли з грошовими вимогами до боржника, судом розглянуто, попереднє засідання суду відкладено.

З усього вищенаведеного вбачається, що у зв`язку з оскарженням ухвали Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 року про відкриття провадження у справі про банкрутство(в тому числі і з боку АТ «Мегабанк»), станом на час прийняття оспорюваного рішення АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 р. про прийняття у власність з подальшою реалізацією нерухомого та рухомого майна, що є предметом іпотеки(застави), та оспорюваних рішень приватного нотаріуса ЛМНО Дерев`янко Л.М. від 30.12.2019 про реєстрацію права власності АТ "Мегабанк" на об`єкти нерухомості, матеріали справи №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" перебували в суді першої інстанції частину червня-липень 2019 року, та з 12 листопада 2019 року, що разом становить три місяці(з яких один місяць-липень 2019 р., суддя перебував у відпустці), і цей період є меншим як строку процедури розпорядження майном боржника, встановленого ч.2 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(сто п`ятнадцять календарних днів, з можливістю продовження на два місяці), так і строку процедури розпорядження майном боржника, встановленого ч.2 ст.44 діючого з 21.10.2019 р. Кодексу України з процедур банкрутства(строком до 170 календарних днів).

Як вбачається із заяви АТ "Мегабанк" від 01.02.2019 р. №80.01-124 з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" та інших матеріалів справи, між ВАТ «Іскра» та ПАТ «Мегабанк» укладено кредитний договір №01/2011 від 01 лютого 2011 року про надання кредиту у розмірі 1 500 000 доларів США строком до 31.01.2012 р.(в редакції додаткової угоди № 25 від 31 жовтня 2016 р., укладеної між ПАТ «Іскра» та ПАТ «Мегабанк» - в розмірі 1 591 793,91 доларів США строком до 31.12.2016 р.). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №01/2011 від 01 лютого 2011 року, між ВАТ «Іскра» та ПАТ «Мегабанк» укладено Іпотечний договір від 01 лютого 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506(до якого в подальшому внесено ряд змін і доповнень згідно нотаріально посвідчених договорів між ПАТ «Іскра» та ПАТ «Мегабанк»), за яким банку передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: будівлю парової котельні, що на плані позначена літерою "Р-2", загальною площею 1118,5 кв.м., реєстраційний номер 13069595 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14; будівлю водонагрійної котельні, що на плані позначено літерою "П-4", загальною площею 2083,3 кв.м., реєстраційний номер 13068906 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів,вул. Вулецька, 14; будівлю воднево-кисневої станції, що на плані позначена літерою "М-2",загальною площею 1065,2 кв.м., реєстраційний номер 13067251 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14; будівлю компресорної станції, що на плані позначена літерою "Н-2", загальною площею 1018,2 кв.м., реєстраційний номер 13068181 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14; будівлю виробничу механо-штампувального цеху, що на плані позначена літерою "Ц-2", загальною площею 3058,3 кв.м. та будівлю заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", загальною площею 437,8 кв.м., реєстраційний номер 10086697 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Львів,вул.Заводська,31.

Як зазначає АТ «Мегабанк» у заяві від 01.02.2019 р. №80.01-124 з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", станом на 02.01.2019 р. заборгованість боржника за кредитним договором №01/2011 від 01 лютого 2011 року становить 1 611 213,79 доларів США(в т.ч. 1 591 793,91 доларів США - залишок кредиту, та 19 419,88 доларів США-проценти за період з 01.11.2016 р. по 02.02.2019 р.), а також 6 175 736,05 грн.- неустойки. Також нараховано штраф відповідно до Іпотечного договору від 01 лютого 2011 року в сумі 1 858 523,70 грн. Строк виконання зазначених вимог настав до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Також, як вбачається із заяви АТ "Мегабанк" від 01.02.2019 р. №80.01-124 з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" та інших матеріалів справи, між ВАТ «Іскра» та ПАТ «Мегабанк» укладено кредитний договір № 08/2011 від 06 вересня 2011 р. про надання кредиту у розмірі 1 200 000 доларів США строком до 25.01.2012 р.(в редакції додаткової угоди № 26 від 31 жовтня 2016 р.-в розмірі 1 022 436,54 долари США строком до 31.12.2016 р.). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 08/2011 від 06 вересня 2011 р., між ПАТ «Іскра» та ПАТ «Мегабанк» укладено договір № 05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року, за яким банку передано в заставу визначене майно(перелік товарно-матеріальних цінностей зазначено в договорі), які знаходяться за адресою м.Львів, вул.Вулецька,14.

Як зазначає АТ «Мегабанк» у заяві від 01.02.2019 р. №80.01-124 з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", станом на 02.01.2019 р. заборгованість боржника за кредитним договором № 08/2011 від 06 вересня 2011 р. становить 457 956,24 доларів США(в т.ч. 452 436,54 доларів США - залишок кредиту, та 5 519,70 доларів США-проценти за період з 01.11.2016 р. по 02.02.2019 р.), а також 3 398 666,85 грн.- неустойки. Також нараховано штраф відповідно до договору № 05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року в сумі 758 613,15 грн. Строк виконання зазначених вимог настав до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Також в заяві від 01.02.2019 р. №80.01-124 з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", до складу грошових вимог включено 206 700,00 грн. сплаченого судового збору у справі господарського суду Харківської області № 914/2032/16. Відтак, АТ «Мегабанк» у заяві просить визнати його вимоги до ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" у розмірі 2 069 170,03 доларів США та 12 402 081 грн. 75 коп.(що разом в гривневому еквіваленті станом на 01.02.2019 р. складає 69 802 844 грн.79 коп.), з яких 66 975 165,94 грн.- вимоги забезпечені заставою майна боржника.

При розгляді справи про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" встановлено, та в ухвалі Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 року про відкриття провадження у справі №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" зазначено, що відповідно до п.1.1. Статуту Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", затвердженого Рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Іскра" відповідно до Протоколу №25 від 26.04.2017 р., Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра" є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Іскра", що діє як правонаступник прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариство "Іскра".

Відтак, Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра" є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Іскра", що в свою чергу є правонаступником Відкритого акціонерного товариство "Іскра".

Із долученої 07.05.2020 р. до матеріалів справи відповідачем-1(АТ «Мегабанк») із заявою №80-01-361 від 06.05.2020 р.(на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2020 р.) копії Витягу з Протоколу № 58 чергового засідання Правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 р. вбачається, що на вказаному засіданні Правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 р. розглядалося питання 2 порядку денного «Про прийняття на баланс іпотечного та заставного майна».

У вказаному протоколі № 58 від 27.12.2019 р. викладено інформацію щодо кредитної заборгованості ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" за кредитами, яка в цілому відповідає обставинам, що описані вище і викладені в заяві від 01.02.2019 р. №80.01-124 з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра". Так, зазначено, що заборгованість боржника за кредитним договором №01/2011 від 01 лютого 2011 року за неповернутим кредитом становить 1 591 793,91 доларів США, сума нарахованих процентів за період з 01.11.2016 р. по 02.02.2019 р. складає 19 419,88 доларів США, загальна сума неустойки складає 6 175 736,05 грн. Також зазначено, що заборгованість боржника за кредитним договором № 08/2011 від 06 вересня 2011 р. за неповернутим кредитом становить 452 436,54 доларів США, сума нарахованих процентів за період з 01.11.2016 р. по 02.02.2019 р. складає 5 519,70 доларів США, загальна сума неустойки складає 3 398 666,85 грн. Зазначено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ «Іскра» та ПАТ «Мегабанк» укладено Іпотечний договір від 01 лютого 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506(із подальшими змінами), за яким банку передано в іпотеку нерухоме майно(перелік майна наведено). Сума штрафу, нарахована відповідно до Іпотечного договору від 01 лютого 2011 року, становить 1 858 523,70 грн. Зазначено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ «Іскра» та ПАТ «Мегабанк» укладено договір № 05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року, за яким банку передано в заставу визначене майно(перелік товарно-матеріальних цінностей зазначено), які знаходяться за адресою м.Львів, вул.Вулецька,14. Сума штрафу, нарахована відповідно до договору № 05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року, становить 758 613,15 грн.

Окрім цього, у вказаному протоколі № 58 від 27.12.2019 р. зазначено, що станом на теперішній час загальна сума заборгованості ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" перед АТ «Мегабанк» складає: за кредитним договором №01/2011 від 01 лютого 2011 року прострочена заборгованість за кредитом в сумі 1 591 793,91 доларів США, проценти в сумі 84 395,87 доларів США; за кредитним договором № 08/2011 від 06 вересня 2011 р. прострочена заборгованість за кредитом в сумі 452 436,54 доларів США, проценти в сумі 23 987,93 доларів США. Згідно незалежної оцінки проведеної ТОВ «САБО МАКРО» від 27.12.2019 року ринкова вартість предмета іпотеки складає 48 922 000,00 грн. з ПДВ, предмета застави 1 245 300,00 грн. з ПДВ. Також у протоколі № 58 від 27.12.2019 р. зазначено, що у відповідності до чинного законодавства та умов укладеного іпотечного договору АТ «Мегабанк» може задовільнити забезпечену іпотекою/заставою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки/застави.

Відтак, як зазначено у вказаному протоколі № 58 від 27.12.2019 р., правління АТ «Мегабанк» вирішило:

2.2. З метою погашення кредитної заборгованості ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" за Кредитними договорами №01/2011 від 01 лютого 2011 року та № 08/2011 від 06 вересня 2011 р. прийняти у власність з подальшою реалізацією:

- Нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 01 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506, а саме:

- будівлю парової котельні, що на плані позначена літерою "Р-2", загальною площею 1118,5 кв.м., реєстраційний номер 13069595 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14;

- будівлю водонагрійної котельні, що на плані позначено літерою "П-4", загальною площею 2083,3 кв.м., реєстраційний номер 13068906 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів,вул. Вулецька, 14;

- будівлю воднево-кисневої станції, що на плані позначена літерою "М-2",загальною площею 1065,2 кв.м., реєстраційний номер 13067251 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14;

- будівлю компресорної станції, що на плані позначена літерою "Н-2", загальною площею 1018,2 кв.м., реєстраційний номер 13068181 у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14;

- будівлю виробничу механо-штампувального цеху, що на плані позначена літерою "Ц-2", загальною площею 3058,3 кв.м. та будівлю заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", загальною площею 437,8 кв.м., реєстраційний номер 10086697 у реєстрі прав власності на нерухоме майно,

в порядку передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку» за ціною, що визначена згідно незалежної оцінки майна проведеної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «САБО МАКРО» від 27.12.2019 року та складає 48 922 000,00 грн. з ПДВ.

- Рухоме майно, що є предметом застави за Договором №05/2011-з застави рухомого майна від 06 вересня 2011 року в порядку, передбаченому ст.29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" за ціною, що визначена згідно незалежної оцінки майна проведеної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «САБО МАКРО» від 27.12.2019 року та складає 1 245 300,00 грн. з ПДВ.

Суд відзначає, що у тексті наданого АТ «Мегабанк» 07.05.2020 р. Витягу з Протоколу № 58 чергового засідання Правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 р. відсутня будь-яка згадка чи будь-яке посилання на існування справи № 914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", провадження у якій відкрито 03.01.2019 р., і про яку Акціонерному товариству "Мегабанк" було достеменно відомо, позаяк останній оскаржував ухвалу суду від 03.01.2019 р. про відкриття провадження у справі про банкрутство, звернувся до суду із заявою від 01.02.2019 р. №80.01-124 з грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", представник АТ "Мегабанк" брав участь в судових засіданнях у справі про банкрутство(зокрема, 03.01.2019 р.).

Із наявних в матеріалах справи Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованих станом на 06.02.2020 р.(в кількості п`яти штук), вбачається що 30.12.2019 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М.(як державним реєстратором) були прийняті рішення про реєстрацію права власності зазначених вище об`єктів нерухомого майна (предметів іпотеки за Іпотечним договором від 01 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506) за АТ «Мегабанк». Зазначені рішення внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і є наступними:

- № 50546195 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю парової котельні, літ. "Р-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546328 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю водонагрійної котельні, літ. "П-4", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546542 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю воднево-кисневої станції, літ. "М-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546668 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю компресорної станції, літ. "Н-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546821 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю виробничу механо-штампувального цеху, літ. "Ц-2" та будівлю заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", що знаходяться в м. Львові по вул. Заводській, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Підставою виникнення у Акціонерного товариства «Мегабанк» права власності на кожен із вищевказаних об`єктів нерухомого майна вказано іпотечний договір від 01.02.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506, та договори про внесення змін до нього.

Також по кожному із вищевказаних об`єктів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М.(як державним реєстратором) 30.12.2019 р. були внесені записи про право власності, власник: Акціонерне товариство «Мегабанк».

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

В матеріалах справи наявна подана відповідачем-1(АТ «Мегабанк») із відзивом на позов вимога в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» № 80-01-121 від 01.02.2019 р., та докази надіслання її на адресу ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Судом встановлено, що відповідне іпотечне застереження передбачено у пункті 5.2.(5.2.1.) Іпотечного договору від 01 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506(зокрема, право іпотекодержателя при зверненні стягнення на предмет іпотеки отримати на праві власності предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В період до 21.10.2019 року(дати введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства) розгляд справи №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" здійснювався відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у відповідній редакції.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя). Згідно із ч.15 ст.16 зазначеного Закону, з моменту порушення провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство. Відповідно до ч.1 ст.19 вказаного Закону, мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Відповідно до ч.3 ст.19 зазначеного Закону, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах. Відповідно до абз.2 ч.6 ст.19 вказаного Закону, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство. Відповідно до ч.7 ст.19 зазначеного Закону, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

З 21.10.2019 р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство".

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відтак, починаючи із 21.10.2019 року подальший розгляд справи №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства(КУзПБ).

Кодекс України з процедур банкрутства також містить положення, що аналогічні за своїм змістом до вищенаведених положень ст.1, ч.15 ст.16, ч.1,ч.3, абз.2 ч.6, ч.7 ст.19 раніше діючого Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, відповідно до ст.1 КУзПБ, забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника. Згідно із ч.14 ст.39 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі. Відповідно до ч.1 ст.41 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Відповідно до ч.3 ст.41 КУзПБ, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах. Відповідно до абз.2 ч.6 ст.41 КУзПБ, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство. Відповідно до абз.1 ч.8 ст.41 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Поряд з цим, Кодекс України з процедур банкрутства у абзаці 2 ч.8 ст.41 Кодексу містить нову норму, яка стосується наслідків спливу строку процедури розпорядження майном, і такої норми не було раніше в Законі України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, відповідно до ч.2 ст.22 раніше діючого Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", строк процедури розпорядження майном був встановлений у сто п`ятнадцять календарних днів, з можливістю продовження на два місяці. Наслідків спливу зазначеного строку, в контексті дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, Закон не містив.

Відповідно до ч.2 ст.44 КУзПБ, процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.

В свою чергу, абз.2 ч.8 ст.41 КУзПБ містить наступну норму: Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

Саме на цю норму ч.8 ст.41 КУзПБ посилається відповідач-1(АТ «Мегабанк»), стверджуючи, що оскільки станом на день прийняття оспорюваних рішень(27.12.2019 р., 30.12.2019 р.), з дня введення процедури розпорядження майном(03.01.2019 р.) сплинуло більше 170 календарних днів, судом не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, тому дія мораторію припинилась автоматично, і були усі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності за приписами Закону України «Про іпотеку», відповідно до іпотечного застереження передбаченого в іпотечних договорах укладених між ПАТ «Іскра» та АТ «Мегабанк».

Однак, з такими твердженнями відповідача-1 суд не погоджується, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд відзначає, що зворотня дія нормативно-правового акта у часі - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності. Закон, що має зворотну силу є законом, який заднім числом змінює юридичні наслідки (чи статус) дій, які були вчинені, або стосунки, які існували перед прийняттям закону.

У Рішенні Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 Справа N 1-7/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), в пункті 1 резолютивної частини зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Також в абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 Справа N 1-7/99 вказується, що «За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце».

Також в абзацах 3-4 пункту 3 мотивувальної частини зазначеного Рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 Справа N 1-7/99 зазначено наступне:

«Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті».

З вищенаведеного вбачається, що дія положення абз.2 ч.8 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства не може поширюватися на період процедури розпорядження майном у справі №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра", що мав місце починаючи з 03.01.2019 р.(дати відкриття провадження у справі, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та процедури розпорядження майном боржника) до 21.10.2019 року(дати введення в дію КУзПБ), тобто не може застосовуватися до події, факту, які мали місце в зазначений період, протягом якого розгляд справи здійснювався відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Конструкція норми п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства не містить ні прямої, ні будь-якої іншої вказівки про надання зворотньої дії в часі нормам зазначеного Кодексу. Навпаки, у ній зазначається що подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу. Також, норма абз.2 ч.8 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства не пом`якшує та не скасовує відповідальність юридичної особи-банкрута, а відтак апріорі не може мати зворотної дії в часі.

Таким чином, для застосування норми абз.2 ч.8 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, період спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном не може починати обраховуватися раніше 21.10.2019 р.(дати введення в дію КУзПБ). Відтак, з 21.10.2019 р. до часу прийняття оспорюваних рішень(27.12.2019 р., 30.12.2019 р.) не сплинуло 170 календарних днів, і відповідно дія мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, автоматично не припинилася.

При цьому наочним є те, що, як уже зазначалося вище, у тексті наданого АТ «Мегабанк» 07.05.2020 р. Витягу з Протоколу № 58 чергового засідання Правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 р. взагалі відсутнє будь-яке посилання на існування справи № 914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", провадження у якій відкрито 03.01.2019 р., тобто при прийнятті зазначеного рішення оцінка існуванню справи про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" не надавалася взагалі.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що за таких обставин звернення стягнення на предмети іпотеки та застави шляхом набуття права власності АТ «Мегабанк», є протиправним, оскільки відбулося в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" і порушує приписи вищенаведених положень ч.14 ст.39, ч.1,ч.3, абз.2 ч.6 ст.41 КУзПБ.

Щодо самих позовних вимог, в тому числі в контексті оцінки тверджень відповідача-1 про неналежно обрані позивачем способи захисту свого права та інтересу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 6,10,13 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:(п.6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;(п.10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;(п.13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 р. у справі № 915/127/18(п.5.17) зазначено, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16(п.5.17) та від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц(п.74).

На ці постанови покликається відповідач-1, стверджуючи що вимога про визнання протиправним та скасування рішень приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. від 30.12.2019 про реєстрацію права власності за АТ "Мегабанк" не є належним способом захисту права та інтересу позивача, а тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Однак, зазначене твердження відповідача-1 у даній справі є помилковим, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус. Відповідно до ч.1 ст.11 зазначеного Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до п.5 ч.1 ст.18 Закону, одним із етапів проведення державної реєстрації прав є прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Відповідно до ч.13 ст.18 вказаного Закону, датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Слід відзначити, що Законом України від 05.12.2019 р. N 340-IX стаття 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладена у новій редакції.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.26 Закону, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Таким чином, діюча редакція ст.26 вищевказаного Закону(на відміну від ч.2 ст.26 Закону в редакції до набрання чинності Законом України від 05.12.2019 р. N 340-IX, якої і стосуються висновки викладені в наведених відповідачем-1 постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 04.09.2018 р. у справі № 915/127/18, від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц) взагалі не передбачає такого способу захисту права або інтересу позивача як скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав, а передбачає тільки скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення.

Також, суд відзначає, що(як уже зазначалося вище), відповідно до частини 4 ст.37 Закону України «Про іпотеку», рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Таким чином, спосіб захисту права або інтересу позивача у правовідносинах з передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя(або відповідного застереження в іпотечному договорі), також прямо передбачений у ч.4 ст.37 Закону України «Про іпотеку» у формі оскарження іпотекодавцем у суді рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Щодо даного способу захисту, висновки щодо застосування норм права у наведених відповідачем-1 постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 04.09.2018 р. у справі № 915/127/18, від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц відсутні, так як у вказаних справах не мало місце правовідносин з передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Відтак, позовні вимоги визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. № 50546195 від 30.12.2019, № 50546328 від 30.12.2019, № 50546542 від 30.12.2019, № 50546668 від 30.12.2019, № 50546821 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на відповідні об`єкти нерухомого майна, повністю відповідають вищезазначеним способам захисту права або інтересу позивача у відповідних правовідносинах, і підлягають задоволенню, з підстав протиправного звернення стягнення на належні Приватному акціонерному товариству "Львівський електроламповий завод "Іскра" предмети іпотеки(об`єкти нерухомого майна) шляхом набуття на них права власності Акціонерним товариством «Мегабанк» в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра", чим порушено приписи положень ч.14 ст.39, ч.1,ч.3, абз.2 ч.6 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо інших доводів позивача, як підстав для твердження про неправомірність рішень щодо нерухомого майна, суд з такими аргументами позивача не погоджується, з огляду на наступне.

Щодо покликання позивача на те, що рішення про реєстрацію права власності АТ «Мегабанк» на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, протиправно прийнято в умовах накладених в період 2016-2019 р.р. органами ДВС арештів на нерухоме майно позивача, слід відзначити наступне. Відповідно до пункту 6 частини 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема, наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. В свою чергу, відповідно до п.7 ч.4 ст.24 зазначеного Закону, відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33 - 38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц викладено подібну правову позицію, а саме «Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови в державній реєстрації права власності за іпотекодержателем».

Відтак, відсутні підстави для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем в зв`язку з накладенням арешту на все майно іпотекодавця.

Щодо покликання позивача на те, що рішення про реєстрацію права власності АТ «Мегабанк» на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, протиправно прийнято без проведення оцінки на момент набуття іпотеки у власність(ч.5 ст.37 Закону України «Про іпотеку»), слід відзначити, що відповідачем до матеріалів справи із відзивом додано Висновок про вартість майна: дата оцінки:27 грудня 2019 року; виконавець оцінки(суб`єкт оціночної діяльності) ТОВ «Сабо Макро». Про цей висновок зазначається також в протоколі № 58 чергового засідання Правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 р., прийняті відповідно до якого рішення АТ «Мегабанк» оскаржуються позивачем у даній справі.

Відтак, відповідачем-1 спростовано твердження позивача про наявність порушень ч.5 ст.37 Закону України «Про іпотеку» щодо набуття предмету іпотеки у власність без проведення оцінки.

Щодо покликання позивача на те, що рішення про реєстрацію права власності АТ «Мегабанк» на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, протиправно прийнято у зв`язку з відчуженням майна особи(позивача), внесеної до Єдиного реєстру боржників(п.12 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), слід відзначити наступне. Відповідно до п.12 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для відмови в державній реєстрації прав є випадок, коли заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Однак, суд відзначає, що в даному пункті Закону йдеться про «відчуження майна особою, яка…внесена до Єдиного реєстру боржників», а в нашому випадку таке майно не відчужувалося такою особою, а банком. Оскільки перехід права власності в порядку, передбаченому ст.ст.33-38 Закону України «Про іпотеку» здійснюється незалежно від волевиявлення власника об`єкта нерухомого майна, то й немає підстав для застосування п.12 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Наявність відомостей щодо боржника в Єдиному реєстрі боржників стосується випадків вчинення правочинів боржником, що передбачають відчуження нерухомого майна.

Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц викладено подібну правову позицію, відповідно до якої «для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку».

Відтак, доводи позивача щодо відчуження в даному випадку майна особи,внесеної до єдиного реєстру боржників, як підстави для визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності, є безпідставними.

Також критично оцінюється судом покликання позивача на абз.5 ч.5 ст.41 КУзПБ (яким передбачено, що звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника), оскільки відповідна ухвала стосується вимог на які не поширюється дія мораторію(абз.1-3 ч.5 ст.41 КУзПБ), а не припинення дії мораторію відповідно до ч.8 ст.41 КУзПБ.

Щодо позовної вимоги визнати протиправним рішення АТ "Мегабанк", викладене в протоколі № 58 чергового засідання Правління Акціонерного товариства "Мегабанк" від 27.12.2019 р. про прийняття у власність з подальшою реалізацією нерухомого майна, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 01 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506, а саме:(перелік будівель наведено), то у задоволенні цієї позовної вимоги суд дійшов висновку відмовити, виходячи із наступного.

Як уже зазначалося, суд дійшов висновку задоволити позовні вимоги визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. № 50546195 від 30.12.2019, № 50546328 від 30.12.2019, № 50546542 від 30.12.2019, № 50546668 від 30.12.2019, № 50546821 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на відповідні об`єкти нерухомого майна(що були предметами іпотеки за Іпотечним договором від 01 лютого 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. за реєстровим номером 506).

Вказані рішення нотаріуса(як державного реєстратора) про реєстрацію права власності не потребують прийняття у якості передумови якогось попереднього рішення банком. Інакше кажучи, законом не передбачено наявності рішення банку щодо застосування позасудового порядку звернення стягнення на іпотечне майно, як підстав для проведення в подальшому реєстрації за банком права власності на вказане майно. Відтак, саме лише визнання протиправним рішення АТ "Мегабанк" про прийняття у власність з подальшою реалізацією нерухомого майна, що є предметом іпотеки, без скасування відповідного рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно, не забезпечило-б ефективне поновлення порушеного права позивача. І навпаки, скасування відповідного рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно, забезпечує такий ефективний захист, і не потребує в даному випадку додаткового визнання протиправним рішення АТ "Мегабанк", викладеного в протоколі № 58 чергового засідання Правління Акціонерного товариства "Мегабанк" від 27.12.2019 р. про прийняття у власність з подальшою реалізацією нерухомого майна, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 01 лютого 2011 року. З даного питання суд враховує правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 р. у справі №910/364/18(п.4.15) щодо того, що оскарження рішень та дій банку щодо застосування позасудового порядку звернення стягнення на майно як підстав для проведення в подальшому реєстрації за банком права власності на вказане майно, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Щодо позовної вимоги визнати протиправним рішення АТ "Мегабанк", викладене в протоколі № 58 чергового засідання Правління Акціонерного товариства "Мегабанк" від 27.12.2019 р. про прийняття у власність з подальшою реалізацією рухомого майна, що є предметом застави за Договором №05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року в порядку, передбаченому ст.29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", то суд дійшов висновку дану позовну вимогу задоволити, виходячи із наступного.

На відміну від звернення стягнення на предмет іпотеки(нерухоме майно), звернення стягнення на предмет застави-рухоме майно шляхом прийняття його у власність, не мало своїм наслідком здійснення у даному випадку реєстраційних дій про виникнення у АТ «Мегабанк» права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чи будь-якому іншому реєстрі. По суті, вказане рухоме майно(перелік якого наведено в Договорі №05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року, а також в оспорюваному рішенні оформленому протоколом № 58 від 27.12.2019 р.) являє собою виробниче обладнання, право власності на яке не підлягає державній реєстрації. Відтак, ефективний захист права та інтересу позивача у вигляді скасування відповідного рішення відповідного реєстратора про реєстрацію права власності АТ «Мегабанк» у відповідному державному реєстрі, не видається можливим.

Окрім того, однією з ознак права власності на вказане рухоме майно-виробниче обладнання, є його перебування на балансі відповідного власника. Як уже зазначалося вище, із долученої 07.05.2020 р. до матеріалів справи відповідачем-1(АТ «Мегабанк») із заявою №80-01-361 від 06.05.2020 р.(на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2020 р.) копії Витягу з Протоколу № 58 чергового засідання Правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 р. вбачається, що на вказаному засіданні Правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 р. розглядалося питання 2 порядку денного «Про прийняття на баланс іпотечного та заставного майна». За результатами засідання, правління АТ «Мегабанк»,зокрема, вирішило: 2.2. З метою погашення кредитної заборгованості ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" … прийняти у власність з подальшою реалізацією: … - Рухоме майно, що є предметом застави за Договором №05/2011-з застави рухомого майна від 06 вересня 2011 року в порядку, передбаченому ст.29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" за ціною, що визначена згідно незалежної оцінки майна проведеної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «САБО МАКРО» від 27.12.2019 року та складає 1 245 300,00 грн. з ПДВ.

Із врахуванням того, що станом на час прийняття вказаного спірного рішення діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра"(відповідна мотивація чого наведена вище у даному рішенні), відтак, викладене в протоколі № 58 чергового засідання Правління Акціонерного товариства "Мегабанк" від 27.12.2019 р. рішення АТ "Мегабанк" в цій частині впливає на балансову приналежність рухомого майна і право власності на нього, та порушує відповідні права ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Тому позовна вимога (визнати протиправним рішення АТ "Мегабанк", викладене в протоколі № 58 чергового засідання Правління Акціонерного товариства "Мегабанк" від 27.12.2019 р. про прийняття у власність з подальшою реалізацією рухомого майна, що є предметом застави за Договором №05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року в порядку, передбаченому ст.29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень") відповідає способам захисту прав згідно ст.16 ЦК України, забезпечує ефективний захист порушеного права та інтересу позивача у відповідних правовідносинах, а відтак підлагає задоволенню, з підстав протиправного набуття Акціонерним товариством «Мегабанк» права власності на належне Приватному акціонерному товариству "Львівський електроламповий завод "Іскра" рухоме майно в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі №914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра", чим порушено приписи положень ч.14 ст.39, ч.1,ч.3, абз.2 ч.6 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо покликання відповідача-1(АТ «Мегабанк») на те, що нотаріуса(як державного реєстратора) безпідставно зазначено як співвідповідача у справі, та що він має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, то з даними доводами суд погоджується.

Адже даний спір пов`язаний з порушенням цивільних прав ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" на відповідні об`єкти майна(в тому числі нерухомого). Належним відповідачем у даній справі є особа, право на майно якої оспорюється, та щодо якої здійснено відповідні реєстраційні дії(щодо нерухомого майна), тобто АТ «Мегабанк».

Така позиція відповідає як висновку Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 р. у справі №640/10584/17(на яку покликається відповідач-1), та і висновкам Великої Палати Верховного Суду у постановах від 06.11.2019 р. у справі № 826/3051/18, від 04.02.2020 р. у справі № 910/7781/19, та інших.

Водночас слід відзначити, що ГПК України не передбачає процесуальної можливості виключення судом з числа відповідачів особи, зазначеної позивачем у позові в якості відповідача. За змістом ст.48 ГПК України, будь-які дії щодо залучення у справі співвідповідача чи заміни неналежного відповідача, потребують наявності клопотання позивача, а таке у даній справі не подавалося.

Відтак, суд дійшов висновку в частині позовних вимог до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни відмовити.

При цьому суд враховує, що у даній справі Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідія Миколаївна визначена відповідачем, тобто має більший об`єм правомочностей як учасник справи-відповідач (порівняно із учасником справи-третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача).

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Виходячи із усього вищенаведеного, суд дійшов висновку позов ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" задоволити частково, відповідно до викладеного вище у мотивувальній частині даного рішення.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір в загальному розмірі 14714 грн. 00 коп.(по 2102 грн.00 коп.за 7 вимог немайнового характеру, квитанцією № ПН 1422804 від 27.02.2020 р. на суму 12612 грн. 00 коп., та квитанцією № ПН від 19.08.2020 р. на суму 2102 грн.00 коп.).

Так як судом задоволено 6 вимог немайнового характеру, сплачений судовий збір в сумі 12612 грн. 00 коп. покладається на відповідача-1(АТ «Мегабанк»), який є належним відповідачем у справі, та підлягає стягненню з нього на користь позивача. Решта суми судового збору 2102 грн.00 коп. покладається на позивача.

Щодо зазначеного у відзиві АТ «Мегабанк» на позов попереднього(орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 11 253 грн.00 коп., то у зв`язку з тим що АТ «Мегабанк» в подальшому не подано детального опису робіт(наданих послуг),виконаних адвокатом(ч.3 ст.126 ГПК України), доказів на підвердження розміру судових витрат(ч.8 ст.129 ГПК України), розподіл вказаних витрат в порядку п.3 ч.4 ст.129 ГПК України не може бути здійснений.

Виходячи із усього вищенаведеного, керуючись ст.ст. 5,13,74,76-79,86,123,129,236-241 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Визнати протиправним рішення Акціонерного товариства "Мегабанк", викладене в протоколі № 58 чергового засідання Правління Акціонерного товариства "Мегабанк" від 27.12.2019 р. про прийняття у власність з подальшою реалізацією рухомого майна, що є предметом застави за Договором №05/2011-з застави рухомого майна від 06.09.2011 року в порядку, передбаченому ст.29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

3. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М.

- № 50546195 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю парової котельні, літ. "Р-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546328 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю водонагрійної котельні, літ. "П-4", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546542 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю воднево-кисневої станції, літ. "М-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546668 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю компресорної станції, літ. "Н-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- № 50546821 від 30.12.2019 про реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Мегабанк" на будівлю виробничу механо-штампувального цеху, літ. "Ц-2" та будівлю заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", що знаходяться в м. Львові по вул. Заводській, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Акціонерного товариства "Мегабанк"(61002, м.Харків, вул.Алчевських, буд.30, ідентифікаційний код в ) на користь Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код 00214244) 12612 грн. 00 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 28.09.2020 р.

Суддя А.Я. Морозюк