ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.2020 Справа№ 914/2353/20

Господарський суд Львівської області у складі судді У.І. Ділай, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс "Авто-Люкс", с.Романівка, Городоцький район, Львівська область

про забезпечення позову у справі №914/2353/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс "Авто-Люкс", с.Романівка, Городоцький район, Львівська область

до відповідача-1: Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія Україна", м.Київ

до відповідача-2: Філія Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія Україна" "Львівська регіональна Дирекція", м.Львів

про визнання права оренди та користування нерухомим майном й стягнення збитків

за участі представників:

від позивача: Юхман Ярослав Володимирович - адвокат

від відповідача-1:не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

присутній вільний слухач: ОСОБА_1

встановив:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс «Авто-Люкс» до відповідача-1 Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія Україна» до відповідача-2 Філія Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія Україна» «Львівська регіональна Дирекція» про визнання за ТОВ «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС» право оренди та користування нерухомим майном, загальною площею 672,50 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Кривоноса, 9, у місті Львові, згідно Договору оренди нерухомого майна №339-7/4 терміном до 21.09.2021 та стягнення збитків завданих неналежним виконанням умов Договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 105 від 22.10.2018, в розмірі 139 084,00 грн.

Разом із позовом подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить забезпечити позов шляхом заборони Філії Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція» вчиняти дії щодо припинення надання комплексу послуг пов`язаних з обслуговуванням та експлуатацією об`єкта оренди, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, 9, на підставі Договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 105 укладеного 22.10.2018 року між Філією Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС».

Ухвалою від 14.09.2020 розгляд заяви призначено на 18.09.2020.

17.09.2020 від представника відповідача-1 на електронну адресу суду надійшли пояснення щодо заяви про забезпечення

17.09.2020 від представника позивача надійшла заява про уточнення заяви про забезпечення позову, відповідно до якої просить, зокрема, забезпечити позов шляхом заборони:

-Публічному акціонерному товариству «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (, юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42.), вчиняти дії щодо: обмеження доступу щодо об`єкта оренди, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, 9, на підставі Договору оренди нерухомого майна № 339-7/4 укладеного 22.10.2018 між Публічним акціонерним товариством «Національна суспільна телерадіокомпанія України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС»;

-Філії Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція» (, юридична адреса: 79008, м. Львів, вул. Високий Замок, 4) вчиняти дії щодо: припинення надання комплексу послуг пов`язаних з обслуговуванням та експлуатацією об`єкта оренди, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, 9, на підставі Договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 105 укладеного 22.10.2018 між Філією Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС».

Представник позивача в судовому засіданні 18.09.2020 підтримав подану заяву про забезпечення позову з рахуванням уточненої заяви.

Відповідач-1,2 в судове засідання 18.09.2020 явку повноважних представників не забезпечили.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення зазначено наступне.

22.10.2018 між Публічним акціонерним товариством «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС» укладено Договір оренди нерухомого майна № 339-7/4 терміном до 21.09.2021.

Згідно із Договором ТОВ «ФЕНІКС «АВТО - ЛЮКС» передано в користування нерухоме майном за адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, 9. Орендоване майно надано для використання за його цільовим призначенням - СТО, що знаходиться за адресою: вул. Кривоноса, 9, у місті Львові, а саме: №1-7 приміщення будівлі прохідної контори (літ. Р-1); №1,2 приміщення майстерні (літ.С-1); №1-5 приміщення гаражів (літ. Т-1); №1-5 приміщення мойки (літ. У-1); №1-3 побутові приміщення (літ. Ф-1); №1 приміщення складу (літ. Х-1).

22.10.2018 між Філією Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС», укладено Договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 105 терміном до 21.09.2021. Відповідно до цього договору філія Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Львівська регіональна дирекція» (Балансоутримувач) забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівель, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Кривоноса, 9, загальною площею 672,50 кв.м та утримання прибудинкової території, а Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС» (Орендар) відшкодовує витрати Балансоутримувачу на утримання Будівель та надання комунальних послуг відповідно до умов Договору.

За твердженням заявника, відповідач-2 неналежно виконує зобов`язання за Договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 105 від 22.10.2018, оскільки 06.03.2020 та повторно 21.08.2020 припинив надання комплексу послуг пов`язаних з обслуговуванням та експлуатацією об`єкта оренди (зупинення поставки води та електроенергії) в орендованому приміщенні за адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, 9, чим здійснив втручання в господарську діяльність Орендаря та порушив право орендаря на використання орендованого приміщення за його призначенням, та завдав останньому матеріальних збитків.

На запит адвоката Львівська регіональна дирекція ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» 09.04.2020 за № 111/114 надала відповідь і підтвердила, що ними з 06.03.2020 припинено надання комплексу послуг пов`язаних з обслуговуванням та експлуатацію об`єкта оренди, що за адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, 9. Також було зазначено, що «в порушення п.4.3. договору оренди ТОВ «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС» заборгував за період з липня 2019 року по лютий 2020 року суму 527 828,26 грн. Дій з сторони Орендаря щодо погашення заборгованості не вчинялось. Враховуючи наявні та систематичні порушення Орендарем договору оренди, керуючись п. 9.4. цього Договору Орендодавець має право припинити забезпечення всього комплексу послуг, пов`язаних з господарським обслуговуванням та експлуатацією Орендованого майна».

До заяви долучено акт обстеження нерухомого майна від 21.08.2020, в якому зазначено про факт відсутності електропостачання та водопостачання, а саме: №1-7 приміщення будівлі прохідної контори (літ. Р-1) - Відсутнє електропостачання; №1,2 приміщення майстерні (літ.С-1) - Відсутнє електропостачання; №1-5 приміщення гаражів (літ. Т-1) - Відсутнє електропостачання; - №1-5 приміщення мийки (літ. У-1) - Відсутнє електропостачання та водопостачання; №1-3 побутові приміщення (літ. Ф-1) - Відсутнє електропостачання та водопостачання; №1 приміщення складу (літ. Х-1) - Відсутнє електропостачання.

Як зазначає заявника внаслідок зазначених в позовній заяві неправомірних дій Балансоутримувача обмежується господарська діяльність орендаря та порушується єдиний безперервний технологічний процес виробництва на станції СТО. Відмова відповідача-2 від постачання електроенергії та води створює безпосередню небезпеку в утриманні об`єкту оренди в належному стані, забезпечення працівників орендаря нормальними санітарними та гігієнічними умовами, а також збереження майнового комплексу та товарно-матеріальних цінностей в безпеці та під охороною.

Відповідач-1 заперечив проти поданої заяви про забезпечення з огляду на таке.

Предметом позову є визнання права оренди і користування приміщенням та стягнення збитків.

Пунктом 4.1.5 договору передбачено, що відповідач - 2 має право в односторонньому порядку призупинити надання позивачу комунальних та інших послуг за цим Договором у випадку невиконання позивачем п. 2.2 та /чи п. 3.2 цього Договору до моменту належного виконання позивачем зобов`язань за цим пунктом Договору.

Отже, між учасниками справи виникли договірні відносини, змістом яких є передбачений обсяг прав та обов`язків кожної сторони. Предметом доказування у даній справі є правомірність/неправомірність дій відповідача -2 щодо призупинення надання позивачу комунальних послуг.

З урахуванням предмету позову у даній справі стягнення понесених орендарем збитків та визнання права оренди, звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достовірних вірогідних доказів, що майно, яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань за спірними договорами, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за спірними договорами або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин. Крім того, позивачем не надано доказів не визнання чи оспорено його права оренди відповідачами.

При цьому наявність самого по собі позову про стягнення збитків та визнання права оренди в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони Львівській регіональній дирекції ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (балансоутримувачу) вчиняти дії щодо припинення падання комплексу послуг пов`язаних з обслуговуванням та експлуатацією об`єкта оренди, з огляду на те, що предметом спору є виключно договірні відносини.

Предмет позову не узгоджується із заходом забезпечення позову, який просить вжити позивач. Такий захід забезпечення позову не відповідає предмету позову та є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

За твердженням відповідача-1 задоволення заяви про забезпечення позову змінить зміст договірних відносин в частині зменшення прав відповідача - 2, які передбачені договором (пункт 4.1.5).

АТ «НСТУ» не погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку із невиконанням відповідачем-2 зобов`язань за договором №105 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 22.10.2018, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт можливого ухилення відповідача-2 від виконання зобов`язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті та сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Також АТ «НСТУ» повідомило, що ним подано позов до ТОВ «Фенікс «Авто-Люкс» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди. Розгляд справи № 914/1343/20 призначено на 22.09.2020.

Щодо зазначення Філії, як самостійного співвідповідача у справі АТ «НСТУ» зазначило, що відповідно до пункту 2.1 Положення про філію ПАТ «НСТУ» «Львівська регіональна дирекція», затвердженого Протокол правління ПАТ «НСТУ» від 06 листопада 2017 року № 24 (у редакції протоколу правління ПАТ «НСТУ» від 10 вересня 2018 року №74), Філія не є юридичною особою.

Пунктом 2.2 Положення передбачено, що Філія як відокремлений структурний підрозділ ПАТ «НСТУ» діє від імені та в інтересах ПАТ «НСТУ» на підставі цього Положення.

Філія може мати поточний банківський рахунок, круглу печатку, штампи, бланки зі своїм найменуванням, інші реквізити та може бути самостійним платником податків і прирівняних до них платежів відповідно до чинного законодавства України (пункт 2.4 Положення).

Філія ПАТ «НСТУ» наділена/наділяється майном, необхідним для провадження діяльності Філії. Все майно Філії, зокрема майно та кошти, набуті під час діяльності Філії, є власністю ПАТ «НСТУ». Філія користується зазначеним майном у порядку, встановленому цим Положенням, внутрішніми документами ПАТ «НСТУ» та чинним законодавством України. Майно Філії становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші активи (пункт 2.5 Положення).

Відповідач-1 звернув увагу, що Філія АТ «НСТУ» «Львівська регіональна дирекція», яка не є юридичною особою, не може вважатись стороною у господарському процесі, а тому позовні вимоги до Філії як самостійного відповідача не підлягають розгляду судами. Філія не може бути самостійним відповідачем у справі.

Крім цього, відповідач-1 зазначив, що позовні вимоги стосуються відшкодування витрат, понесених позивачем, та не стосуються майна АТ «НСТУ».

При прийнятті ухвали суд виходив із такого.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, з урахуванням вимог, передбачених вищенаведеними нормами ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1- 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Посилання позивача на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому наявність таких обставин покладається на заявника. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 13.01.2020 р. справа №922/2136/17.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Суд зазначає, що предметом спору у справі № 914/2353/20 є визнання за ТОВ «ФЕНІКС «АВТО-ЛЮКС» право оренди та користування нерухомим майном, загальною площею 672,50 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Кривоноса, 9, у місті Львові, згідно Договору оренди нерухомого майна №339-7/4 терміном до 21.09.2021 та стягнення збитків завданих неналежним виконанням умов Договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 105 від 22.10.2018, в розмірі 139 084,00 грн.

З урахуванням заяви про уточнення, зпзивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони Львівській регіональній дирекції Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" вчиняти дії щодо припинення надання комплексу послуг пов`язаних з обслуговуванням та експлуатацією об`єкта оренди, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, буд. 9.

З урахуванням предмету позову у даній справі - визнання права оренди та користування майном, звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достовірних вірогідних доказів, що майно, яке є у відповідача-1 на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань за спірними договорами, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за спірними договорами або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.

Згідно з ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За змістом заяви про забезпечення позивач фактично просить усунути перешкоди в користуванні майном, що належить розглядати в межах позовного провадження та є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, а відтак наявне порушення норми ч. 11 ст. 137 ГПК України.

При цьому наявність самого по собі позову про стягнення понесених орендарем збитків на капітальний ремонт орендованих нежитлових приміщень в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони Львівській регіональній дирекції ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (балансоутримувачу) вчиняти дії щодо припинення надання комплексу послуг пов`язаних з обслуговуванням та експлуатацією об`єкта оренди, з огляду на те, що предметом спору є лише виключно договірні відносини.

Предмет позову не узгоджується із заходом забезпечення позову, який просить вжити позивач. Такий захід забезпечення позову не відповідає предмету позову та є неспівмірними з заявленими позовними вимогами

Під співмірністю розуміється баланс між наслідками для відповідача при забезпеченні позову та наслідками від ухвалення судом рішення на користь позивача.

Заявник повинен обґрунтувати, чи може такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову в цій справі та ймовірність ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду і разі невжиття такого заходу. Співмірність та адекватність заходів забезпечення позову має бути обґрунтована заявником, чого в даному випадку позивач не зробив.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку із невизнанням відповідачем-1,2 права оренди, оскільки не наданоналежних доказів про не визнання чи оспорення його права оренди відповідачами. Поданий АТ «НСТУ» позов до ТОВ «Фенікс «Авто-Люкс» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди у справі № 914/1343/20 навпаки підтверджує наявність між сторонами орендних правовідносин.

При цьому факт можливого ухилення відповідача-2 від виконання зобов`язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Позивач не обґрунтував необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову та наявності зв`язку між обраним заходом забезпечення позову, який він просить вжити та предметом позову.

Пунктом 4.1.5 Договору передбачено, що Відповідач - 2 має право в односторонньому порядку призупинити надання позивачу комунальних та інших послуг за цим Договором у випадку невиконання позивачем п. 2.2 та /чи п. 3.2 цього Договору до моменту належного виконання позивачем зобов`язань за цим пунктом Договору.

Доказів визнання недійсним повністю чи в частині спірного договору суду не надано.

Отже, між учасниками справи виникли договірні відносини, змістом яких є передбачений обсяг прав та обов`язків кожної сторони. Предметом доказування у даній справі є правомірність/неправомірність дій відповідача -2 щодо призупинення надання позивачу комунальних послуг. Водночас задоволення заяви про забезпечення позову змінить зміст договірних відносин в частині зменшення прав відповідача - 2, які передбачені Договором (пункт 4.1.5).

Таким чином, у матеріалах справи відсутні та заявником суду не надані докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, з огляду на вказане, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, слід зазначити щодо формулювання вимог до відповідача-2: Філії Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія Україна» «Львівська регіональна Дирекція».

Відповідно до ч.1 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу..

Частиною 2 ст. 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ст. 62 ГК України, підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі ст. 83 ЦК України, установою є організація, створена однією або кількома особами (засновниками), які не беруть участі в управлінні нею, шляхом об`єднання (виділення) їхнього майна для досягнення мети, визначеної засновниками, за рахунок цього майна. Особливості правового статусу окремих видів установ встановлюються законом.

Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

У статті 55 ГК України зазначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. (ч. 2, 4 ст.64 ГК України).

Згідно ч. 1, 3 ст.95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Також суд звертає увагу на приписи п.1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в якому вказано, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Коло повноважень філії, відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та долученого до матеріалів справи Положення про філію ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія Україна» «Львівська регіональна Дирекція», суд зазначає, що визначений позивачем в позовній заяві відповідач-2 є філія, який у відповідності до викладених вище норм чинного законодавства не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі чи стороною виконавчого провадження .

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фенікс "Авто-Люкс" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя У.І. Ділай