ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.09.2020 Справа№ 5015/118/11

Господарський суд Львівської області у складі: судді Чорній Л.З., при секретарі Н.Петровській розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування", м. Львів

про забезпечення позову

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування", м. Львів

до відповідача-1: Арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач", м. Львів

до відповідача-2: Товарної біржі "Альянс", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТзОВ "Юридична компанія "Абданк", м.Львів

про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 р. з продажу майна банкрута та застосування наслідків недійсності - визнання недійсними угод, укладених з переможцями аукціону

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач", с. Коростів Сколівського району Львівської області

Представники сторін:

Ініціюючий кредитор: ОСОБА_2

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач»: Гаврилюк О.Р.

ПП "Мібул": не з`явився

ТБ «Альянс»: не з`явився

Львівський обласний ЦЗ: не з`явився

ДПІ у Личаківському р-ні: не з`явився

ГУ ПФУ у Львівській області: не з`явився

Головне управління ДФС у Л/о: не з`явився

ВАТ "ВНК "Розточчя СТ": Ганайлюк А.Б.

ТзОВ "ТД ВО "ЛЗА": Ганайлюк А.Б., Демідонт Б.О.

ФССУ УВДФ у Львівській області: не з`явився

ПАТ "Оргхім": не з`явився

ОСОБА_1 : не з`явився

ТзОВ «ЮК «Адбанк»: не з`явився

ліквідатор: Козій В.Ю.

Суть спору: Заяву подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина», м. Київ про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач», с.Коростів Сколівського району Львівської області, у порядку, встановленому ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки сума заборгованості останнього становить 1 060 656,25 грн., яка не була задоволена боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

15.09.2010 року ухвалою Господарського суду Львівської області (с.Морозюк А.Я.) провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" припинено у зв`язку із недотриманням кредитором вимог ст.6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2010 року апеляційну скаргу ТзОВ "Укравтозапчастина" задоволено повністю, ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2010 року у справі №28/45 скасовано та матеріали справи скеровано на розгляд до Господарського суду Львівської області в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.01.2011 року прийнято справу №28/45 до розгляду та присвоєно справі №5015/118/11.

Ухвалою від 08.02.2011р.введено процедуру розпорядження майном боржника і призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Скочка І.Я..

24.02.2011р. ТзОВ «Укравтозапчастина» подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Львівської області від 08.02.2011 р.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2011 р. ухвалу господарського суду Львівської області від 08.02.2011 р. в у справі №5015/118/11 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Справу повернуто в місцевий господарський суд.

Постановою господарського суду від 15.07.2011р. ТзОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 06.08.2011р. в газеті «Голос України» №143 (5143) опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду, справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 17.12.2018р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування", м. Львів до відповідача-1: Арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач", м. Львів до відповідача-2: Товарної біржі "Альянс", м. Дніпро про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 р. з продажу майна банкрута та застосування наслідків недійсності - визнання недійсними угод, укладених з переможцями аукціону прийнято до розгляду.

В судове засідання від 28.02.2019р. ліквідатор не з`явився, вимог ухвали суду не виконав, причин неявки в судове засідання суду не повідомив.

ФОП Гаврилюком О.Р. через канцелярію суду подано письмові пояснення по суті заяви, якими проти викладених в заяві обставин заперечив.

Представник товарної біржі «Альянс» в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав відзив, яким проти заяви про визнання недійсним аукціону від 07.12.2018р. та застосування наслідків недійсності відмовити повністю.

В судове засідання від 28.03.2019р. сторони з`явилися.

Через канцелярію суду ПАТ «Оргхім» подав клопотання про відкладення розгляду заяви про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018р. та письмові пояснення по суті заяви.

В судове засідання від 17.04.2019р. ліквідатор з`явився.

Через канцелярію суду директором ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування» подав клопотання про витребування доказів у справі, а саме просить витребувати у ФОП Гаврилюка О.Р. та ліквідатора Козія В.Ю. документи щодо експертної оцінки активів банкрута. Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку зобов`язати відповідних осіб надати письмові пояснення з документальним підтвердженням щодо поданої заяви.

Крім того, директором ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування» подав клопотання про витребування доказів. Судом клопотання розглянуто та задоволено в порядку ст.81 ГПК України.

В судове засідання від 15.05.2019р. заявник з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про залучення до участі у справі третіми особами, які не заявляють вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТзОВ «Юридична компанія «Абданк». Мотивує дане клопотання тим, що відповідно до відомостей державних реєстрів заявнику стало відомо, що майном, яке було предметом реалізації на спірному аукціоні 07.12.2018р. володіє ОСОБА_1 , власником корпоративних прав ДП ЛА-5 є ТзОВ «Юридична компанія «Абданк» (кінцевий бенефіціарний власник- ОСОБА_1 ) з метою уникнення порушення їх прав та обов`язків, які можуть з`явитися після прийняття рішення у даній справі щодо однієї із сторін.

Суд, розглянувши клопотання в порядку ст.50 ГПК України, дійшов висновку про його часткове задоволення, а саме в частині залучення до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ТзОВ «Юридична компанія «Абданк». В частині залучення до участі у справі ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що в цій частині клопотання є передчасним, оскільки останній не є власником спірного майна, а лише може набути його в майбутньому.

В судове засідання від 15.05.2019р. ФОП Гаврилюк О.Р. з`явився, через канцелярію суду подав письмові пояснення щодо укладення договорів на виготовлення звітів по оцінці майна (визначення ринкової вартості).

В судове засідання від 10.07.2019р. представники заявника з`явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Через канцелярію суду подали клопотання про витребування доказів від товарної біржі «Альянс».

Ліквідатор подав через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії висновків про вартість майна та рецензії ТОВ «Регіональний центр оцінки».

В судове засідання від 23.10.2019р. сторони не з`явилися.

18.12.2019р. ТзОВ "Укравтозапчаснина" подало заяву за вх. № 53307/19 про відвід судді у справі № 5015/118/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач".

Ухвалою суду від 18.12.2019р. заяву ТзОВ "Укравтозапчастина" за вх. №53307/19 про відвід судді Чорній Л.З. визнано необґрунтованою, заяву представника ТзОВ "Укравтозапчастина" від 18.12.2019р. за вх. №53307/19 про відвід судді Чорній Л.З. передано для розгляду в порядку ст. 39 ГПК України.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2019 р. для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, головуючим суддею щодо розгляду заяви про відвід судді Чорній Л.З. визначено суддю Артимовича В.М.

Ухвалою суду від 21.12.2019 р. (суддя Артимович В.М.) відмовлено ТзОВ "Укравтозапчастина" в задоволенні заяви про відвід судді Чорній Л.З. у справі № 5015/118/11, справу передано раніше визначеному судді для розгляду.

23.12.2019 р. матеріали справи 5015/118/11 передано для подальшого розгляду судді Чорній Л.З. Розгляд заяви-скарги ТзОВ "Львівські заводи автомобілебудування", до відповідача-1: Арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича ліквідатора ТзОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач", до відповідача-2: Товарної біржі "Альянс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТзОВ "Юридична компанія "Абданк", про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 р. з продажу майна банкрута та застосування наслідків недійсності - визнання недійсними угод, укладених з переможцями аукціону на січень 2020 рік.

В судове засідання від 15.01.2020р. сторони не з`явилися.

В судове засідання від 04.03.2020р. сторони не з`явилися. Від ліквідатора та представників кредиторів на адресу суду клопотання, пояснення не надходили.

В судове засідання від 10.06.2020 р. сторони не з`явилися. Від ліквідатора та представників кредиторів на адресу суду клопотання, пояснення не надходили. Причин неявки суду не повідомили.

В судове засідання від 05.08.2020 р. сторони не з`явилися.

Через канцелярію суду 03.08.2020 р. представником ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» подано заяву про забезпечення позову за вх.№1782/20.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.08.2020 року заяву про забезпечення позову подану представником ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» прийнято до розгляду та призначено на 12.08.2020 р.

В судове засідання від 12.08.2020 сторони з`явилися.

ФОП Гаврилюк Р.О. подав через канцелярію суду пояснення по заяві про забезпечення позову, яким просить в задоволенні заяви відмовити.

Ліквідатор Козій В.Ю. подав пояснення по заяві про забезпечення позову, яким заходи до забезпечення позову при оскарженні торгів вважає прямо заборонені законом, в задоволенні заяви просить відмовити.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про винесення окремої ухвали щодо керівника ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» ОСОБА_4 та застосування до нього заходів процесуального примусу шляхом накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та просить відкласти розгляд справи з метою ознайомлення зі заявою про забезпечення позову. Дана заява буде вирішуватися в наступному судовому засіданні.

В судове засідання від 20.08.2020 сторони не з`явились.

ФОП Гаврилюком О.Р. через канцелярію суду від 13.08.2020 подано клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про забезпечення позову у зв`язку із неможливістю прибуття в судове засідання.

Ухвалою суду від 20.08.2020 з метою повного та всестороннього вирішення заяви по суті розгляд справи відкладено на 01.09.2020.

У судовому засіданні від 01.09.2020 оголошено перерву до 01.09.2020 о 16:00 год. У зв`язку із технічними неполадками Діловодства спеціалізованого суду (ДСС) та програмного забезпечення звукозапису "Акорд" фіксування звукозапису судового процесу 01.09.2020 о 16:00 год. не відбулось. Враховуючи наведе, суд дійшов висновку оголосити перерву до 02.09.2020.

01.09.2020 адвокатом Лобая П.З. подано клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізніший термін у зв`язку з необхідністю погодження правової позиції з довірителем, підготовки та подання письмових заперечень, формування правової позиції.

На адресу суду 01.09.2020 ОСОБА_3 подано клопотання про відкладення розгляду заяви про забезпечення позову з метою підготовки пояснень та правової позиції.

02.09.2020 адвокатом Лобая П.З. подано клопотання, в якому зазначено, що адвокат підтримує клопотання від 01.09.2020 та просить відкласти розгляд справи у зв`язку з великим обсягом матеріалів справи, враховуючи необхідність додаткового ознайомлення з матеріалами справи, що стосуються проведення технічної інвентаризації приміщень корпусу А-4 (АДРЕСА_1), для підготовки надання правової допомоги.

У судове засідання 02.09.2020 представник "Львівські заводи автомобілебудування" з`явився, заяву про забезпечення позову просив задовольнити.

У судовому засіданні представник ПАТ "Львівський завод Автонаватажувач" заявив відвід судді Чорній Л.З.

Заява ПАТ "Львівський завод Автонаватажувач" про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а саме в день судового засідання 02.09.2020, тому питання про відвід судді Чорній Л.З. вирішується суддею Чорній Л.З., у зв`язку із чим в судовому засіданні оголошено перерву до 02.09.2020 о 16:00 год.

Ухвалою суду від 02.09.2020 в задоволенні заяви ПАТ "Львівський завод Автонаватажувач" від 02.09.2020 за вх. №25678/20 про відвід судді Чорній Л.З. у справі № 5015/118/11 відмовлено, за результатами розгляду заяви про відвід судді Чорній Л.З. постановлено відповідну ухвалу суду.

У судовому засіданні від 02.09.2020 з метою повного та всестороннього вирішення заяви по суті суд дійшов висновку оголосити перерву до 03.09.2020.

У судове засідання від 03.09.2020 сторони не з`явились.

Головою правління ПАТ "ЛЗА" подано додаткові пояснення, в яких просить у задоволенні зави ТОВ "Львівський завод автомобілебудування" про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 03.09.2020 розгляд заяви відкладено на 22.09.2020.

У судове засідання 22.09.2020 представники ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" у судове засідання з`явились, просили задовольнити заяву про забезпечення позову з підстав, викладених у заяві, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

У заяві про забезпечення позову від 03.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальність "Львівські заводи автомобілебудування" просить вжити заходи забезпечення позовів, а саме: позовної заяви-скарги "ПрАТ ВНК Розточчя СТ" про недостовірні результати технічної інвентаризації та скасування державної реєстрації прав власності; позовної заяви ТзОВ "ЛЗА" про визнання аукціону від 07.12.2018 недійсним та визнання недійсним договорів укладених із переможцем аукціону, шляхом:

- накладення арешту на об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення будівлі корпусу № 12, літ. А-4, загальною площею 37017,3 кв. м. (реєстраційний номер - 101); нежитлового приміщення будівлі корпусу № 12, літ. А-4, загальною площею 12 911,0 кв. м., (реєстраційний номер - 101); нежитлову будівлю підстанції літ. Г-1, загальною площею 193,3 кв. м. (реєстраційний номер - 101);

- накладення заборони вчиняти дії з продажу та заборону державної реєстрації змін права власності на об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення будівлі корпусу № 12, літ. А-4, загальною площею 37 017,3 кв. м. (реєстраційний номер - 101); нежитлове приміщення будівлі корпусу № 12, літ. А-4, загальною площею 12 911,0 кв. м. (реєстраційний номер - 101); нежитлову будівлю підстанції літ. Г-1, загальною площею 193,3 кв. м. (реєстраційний номер - 101).

Представник ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про забезпечення позову, з підстав, викладених у запереченнях, поясненнях наданих у судовому засіданні.

10.08.2020 ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» подав пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» про забезпечення позову з наступних підстав.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» посилається на те, що саме позивач визначає межі порушених своїх прав та механізми їх захисту, відтак у ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» відсутні повноваження звертатись з заявою про забезпечення позову в межах справи за позовною заявою-скаргою ПрАТ ВНК «Розточчя СТ» про недостовірні результати технічної інвентаризації та скасування державної реєстрації прав власності.

На думку ПАТ «Львівський завод автонавантажувач», основною метою вжиття заходів забезпечення позову є недопущення розпорядження (відчуження) власником належного йому майна, яке було предметом аукціону від 07.12.2018 р. з продажу майна боржника, тобто фактично нівелювання результатів вищевказаного аукціону.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» у поясненнях вказує на те, що відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування/або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» вважає, що проводячи аукціон з продажу майна банкрута в процедурі банкрутства, арбітражний керуючий вчиняє свої дії від імені держави та наділений державно-владними функціями, в силу норм ст. 137 ГПК України, у господарського суду відсутні повноваження вживати такі заходи забезпечення позову, які втручаються в процес такого аукціону чи втілення його результатів.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» обгрунтовує пояснення тим, що в п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, мова йде про майно саме відповідача по справі, однак, відповідачем у справі в межах якої подається заява про забезпечення позову є арбітражний керуючий Козій В.Ю., а громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_1. між якими триває спір щодо об`єктів нерухомого майна позначених літерами А-4 та Г-1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, мають статус третіх осіб без самостійних вимог і відповідно дія п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України на них не поширюється.

Також, ПАТ «Львівський завод автонавантажувач», зазначає, що в п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, мова йде про заборону іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, однак предметом спору по справі в межах якої подається заява про забезпечення позову є визнання недійсним результати технічної інвентаризації та скасування державної реєстрації прав власності, а також визнання аукціону від 07.12.2018 недійсним та визнання недійсним договорів укладених із переможцем аукціону, водночас, безпосередньо об`єкти нерухомості позначені літерами А-4 та Г-1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, щодо яких заявник просить накласти заборону на вчинення дій, не є предметами даних судових спорів.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» вважає, що у випадку задоволення заяви про забезпечення позову поданої ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування», господарський суд Львівської області фактично нівелює рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/3654/19 від 11.06.2020 про звернення стягнення на предмет іпотеки, без розгляду такого спору по суті, та позбавляє теперішніх власників нерухомого майна, які не перебувають у статусі відповідачів у справі № 5015/118/11 їх законних прав власності.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» заперечуючи щодо задоволення заяви про забезпечення позову також посилається на те, що 14.05.2019 ТОВ «Львівський завод автомобілебудування» вже зверталось до господарського суду Львівської області з заявою про забезпечення позову в межах справи № 5015/118/11 про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 з продажу майна банкрута та застосування наслідків недійсності - визнання недійсними угод, укладених з переможцями аукціону, шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна розміщені за адресою: АДРЕСА_1, що були предметом аукціону від 07.12.2018, а саме:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 нежитлові приміщення корпусу №12 в літ. «А-4» площею 12 911,0 м кв;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 нежитлові приміщення будівлі корпусу №12 в літ. «А-4» площею 37 017,3 м кв;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 нежитлова будівля підстанції літ. «Г-1» площею 194.3 м кв.

На думку ПАТ «Львівський завод автонавантажувач», правові обґрунтування заяви про забезпечення позову ТОВ «Львівський завод автомобілебудування» від 14.05.2019 та заяви про забезпечення позову ТОВ «Львівський завод автомобілебудування» від 30.07.2020 фактично ідентичні, єдиною новою обставиною на яку покликається заявник, є рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/3654/19 від 11.06.2020, однак вищевказаним рішення позовні вимоги ТОВ «Львівський завод автомобілебудування» відхилені як безпідставні, а відтак вищевказане судове рішення не може бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

03.09.2020 ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» подало додаткові пояснення у справі, в яких просить відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» про забезпечення позову повністю. У додаткових поясненнях посилається на те, що предметом позову в межах якого подана заява про забезпечення є визнання аукціону від 07.12.2018 недійсним та визнання недійсним договорів укладених із переможцем аукціону, тобто судом в межах розгляду справи досліджуються питання щодо того чи були допущені під час проведення аукціону від 07.12.2018 порушення порядку його проведення та чи вплинули ці порушення на результати аукціону та підписані за його результатами договори купівлі-продажу з переможцем аукціону (спір немайнового характеру), водночас ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» просить застосувати заходи забезпечення безпосередньо до майна (об`єктів нерухомості), яке cтаном на сьогодні перебуває у власності особи, яка не є переможцем аукціону від 07.12.2018 року, та не є відповідачем у даній справі.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» мотивує заперечення тим, що навіть у випадку можливого повного задоволення позовних вимог заявника про визнання аукціону від 07.12.2018 недійсним та визнання недійсним договорів укладених із переможцем аукціону, таке судове рішення не буде підставою для вилучення об`єктів нерухомості від теперішнього власника об`єктів нерухомості, і лише слугуватиме підставою для подання позову про визнання права власності на об`єкти нерухомості за боржником, а отже, застосування арешту чи заборони на вчинення дій щодо нерухомого майна позначених літерами А-4 та Г-1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, не впливає на виконання можливого рішення суду у справі про визнання аукціону від 07.12.2018 недійсним та визнання недійсним та визнання недійсним договорів укладених із переможцем аукціону, відтак заходи забезпечення позову, які просить застосувати ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» у даній справі не є співвідносним та адекватним із заявленими заявником позовними вимогами.

Також, ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» у додаткових поясненнях посилається на те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

11.08.2020 ліквідатор подав до суду пояснення на заяву про забезпечення, в яких зазначає, що 14.05.2019 ТОВ «Львівський завод автомобілебудування» вже зверталось до господарського суду Львівської області з заявою про забезпечення позову в межах справи 5015/118/11 про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 р. з продажу майна банкрута та застосування наслідків недійсності - визнання недійсними угод, укладених з переможцями аукціону, шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна розміщені за адресою: АДРЕСА_1, що були предметом аукціону від 07.12.2018 і суд дав оцінку цим правовідносинам.

Також, у поясненнях посилається на те, що відповідно до ч. 11, 12 ст. 137 ГПК України: не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті: не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру. Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На думку ліквідатора, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити, враховуючи пряму законодавчу заборону для забезпечення позову при оскарженні торгів, а також те, що заявник вже звертався із такою заявою, і сам позов про визнання торгів є суб`єктивним, таким що не грунтується на доказах (викладені в позові обставини містять суб`єктивну оцінку ситуації скаржником).

11.08.2020 ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить: - винести ухвалу, якою застосувати до керівника ТОВ «Львівські заводи Автомобілебудування» ОСОБА_4 заходи процесуального примусу шляхом накладення на нього штрафу у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; - повторно зобов`язати ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» надіслати учасникам провадження у справі № 5015/118/11, належним чином виготовлену та оформлену копію заяви про забезпечення позову від 30.07.2020; - з метою надання можливості ознайомлення з текстом заяви про забезпечення позову та підготовки правової позиції (заперечення), відкласти розгляд заяви про забезпечення позову за вх. № 1782/20 від 03.08.2020 р. у справі № 5015/118/11 про банкрутство ТОВ «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач» на більш пізніший термін. У заяві посилається на те, що в процесі розгляду судом справи № 5015/118/11 про банкрутство ТОВ «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач» вже неодноразово виявлялись факти зловживання процесуальними правами та виявленням неповаги до суду та інших учасників справи зі сторони представника ОСОБА_4 , які проявляються у не направлені учасникам провадження копії процесуальних документів, які надаються суду, або ж направляються копії документів, які не відповідають оригіналам поданим в суд, направлення документів у зменшеному вигляді та (або) неналежної якості виготовлення, що унеможливлює (ускладнює) їх ідентифікацію.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 11.08.2020 щодо винесення ухвали про застосування до керівника ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» ОСОБА_4 заходів процесуального примусу шляхом накладення на нього штрафу у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Заходами процесуального примусу, згідно зі ст. 132 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Відповідно до ч. 1 с. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 135 ГПК України передбачено, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 04.08.2020 у справі №5015/118/11, зокрема, зобов`язано ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» надіслати ліквідатору ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування» Козію В.Ю. та третім особам копію заяви про забезпечення позову.

11.08.2020 на адресу суду надійшло клопотання ТОВ «Львівські заводи Автомобілебудування» про долучення до матеріалів справи доказів направлення заяви про забезпечення позову з поштовими квитанціями та описами вкладення.

До заяви про застосування заходів процесуального примусу долучено направлену ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» заяву про забезпечення позову в зменшеному вигляді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.42 ГПК ОСОБА_1. має право ознайомлюватись з матеріалами справи та відповідно мав можливість провести ідентифікацію поданої в суд заяви про забезпечення та направленої сторонам.

Крім того, суд вказує на те, що згідно з вимогами ст. 139 ГПК України у заявника відсутній обов`язок направляти заяву про забезпечення позову з додатками сторонам. Проте, суд ухвалою від 04.08.2020 зобов`язав ТОВ «Львівські заводи Автомобілебудування» надіслати ліквідатору та третім особам копію заяви про забезпечення позову з метою дотримання принципу змагальності та рівності сторін у господарському судочинстві.

Враховуючи наведене, суд не встановив в діях керівника ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» ОСОБА_4 невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу чи зловживання процесуальними правами, необхідними для застосування ст. 135 ГПК України.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" про забезпечення позову, в межах справи №5015/118/11, з розгляду заяви про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 р. з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У заяві про забезпечення позову ТОВ «Львівський завод автомобілебудування» вказує на те, що 12.11.2009 ТОВ «УК ЛА» набуло право власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення корпусу №12 літ."А-4" загальною пл. 48667,0 кв.м. 28.12.2006 ТОВ «УКЛА» набуло право власності на об`єкт нерухомого майна: будівля трансформаторної літ. "Г-1" загальною площею 148,5 кв.м.

У межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" розглядається заява про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 з продажу майна банкрута та застосування наслідків недійсності - визнання недійсними угод, укладених з переможцями аукціону.

07.12.2018 відбувся аукціон з продажу майна банкрута по Лоту №1: нежитлові приміщення будівлі корпусу № 12 літ. А-4 загальною площею 37017,3 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та по Лоту №2: - Нежитлові приміщення будівлі корпусу № 12 літ. "А-4" загальною площею 12911,0 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; Нежитлова будівля підстанції літ. "Г-1" заг. площею 194,3 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_1; - корпоративні права у Дочірньому підприємстві "ЛА-5" ТзОВ "Управляюча компанія Львівський автонавантажувач" () у вигляді частки в статутному капіталі (фонді), яка складає 100 % статутного капіталу (фонду).

Як вбачається з заяви про забезпечення позову та матеріалів справи, ОСОБА_1 набув право власності на нежитлове приміщення будівлі корпусу №12, літ. А-4, загальною площею 37 017,3 кв.м., нежитлове приміщення будівлі корпусу № 12, літ А-4, загальною площею 12911,0 кв.м., нежитлова будівля підстанція літ. «Г-1», загальною площею 194,3 кв.м. 01.02.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, на його виконання 22.02.2019 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 вказані вище об`єкти нерухомого майна в іпотеку.

Як встановлено судом, Шевченківським районним судом міста Львова розглядалась справа № 466/3654/19 за позовом ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ТОВ «Львівські заводи Автомобілебудування» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про визнання недійсним договору позики, визнання недійсним договору іпотеки.

Рішенням Шевченківського районного судом міста Львова від 11.06.2020 у справі №466/3654/19 позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, а саме: нежитлове приміщення будівлі корпусу № 12 , літ. А-4, загальною площею 37 017,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 8 373 984,00 грн; нежитлове приміщення будівлі корпусу № 12, літ. А-4, загальною площею 12911,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 3 066 768,60 грн; нежитлову будівлю підстанції літ. Г-1, загальною площею 193,3 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 67 095,00 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ОСОБА_3 права продажу предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі з визначенням початкової ціни предмету іпотеки за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем у розмірі 1 1507 847,60 грн в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 за договором позики від 01 лютого 2018 року в розмірі 1 1507 847,60 грн. У задоволенні позову ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про визнання недійсним договору позики, визнання недійсним договору іпотеки відмовлено.

ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" вказує у заяві про забезпечення позову, що задовольняючи позовну заяву іпотекодержателя, суд прийняв до уваги те, що іпотекодавець ОСОБА_1 визнав позовні вимоги, тобто, підтвердив, що бажає вчинити дії, спрямовані на погашення боргу шляхом продажу майна у порядку виконання рішення суду - саме шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» оскаржило рішення від 11.06.2020 у справі №466/3654/19 до Львівського апеляційного суду. Заявник зазначає, що рішення не набрало законної сили і станом на момент подання заяви про забезпечення позову справа перебуває на розгляді в Львівському апеляційному суді.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» вказує на те, що задоволення позовних вимог у справі №5015/118/11 щодо визнання недійсними результатів технічної інвентаризації, скасування державної реєстрації права власності та визнання результатів аукціону від 07.12.2018 недійсними надає право боржнику витребувати майно з чужого незаконного володіння шляхом подання віндикаційного позову до володільця.

Також заявник, посилається на те, що фактичне виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 11 червня 2020 року у справі № 466/3694/19, продаж предмету іпотеки у порядку встановленому для виконання судового рішення, унеможливлює виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі №5015/118/11 прийнятих за наслідком розгляду спорів, щодо визнання аукціону з продажу майна боржника та його результатів недійсними, визнання недійсними результатів технічної інвентаризації та скасування державної реєстрації права власності, якими задоволено позовні вимоги, оскільки за таких обставин повернути у власність та володіння боржника - ТОВ «Управляюча компанія Львівський автонавантажувач» об`єкти нерухомості буде неможливо в силу приписів п. 2 статті 388 ЦК України. Є очевидним, що сторони по справі № 466/3654/19 мають намір вчинити дії по продажу цих об`єктів нерухомості у порядку виконання судового рішення, що підтверджується: - зміною «власників» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкти нерухомості - у період з 10.12.2018 року по 12.02.2019 року; оскільки за вказаний короткий термін чотири рази змінились власники, при цьому без зміни ціни купівлі продажу, - вартість об`єкту нерухомого майна, розмір суми позики «отриманої» ОСОБА_1 і заставна вартість іпотеки прямо рівна ціні майна встановленій на оскаржуваному аукціоні - тобто чотири переходи права власності та понесені витрати не вплинули на вартість відчуження нерухомого майна; - строки протягом яких вчинялись правочини з нерухомим майном - « 45» днів з дати укладення Договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , « 23» дні здати передач майна в іпотеку - звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку (без наявності спору між сторонами); Реалізація у названий спосіб об`єктів нерухомого майна, зводить нанівець задоволення позовних вимог- щодо визнання недійсними результатів технічної інвентаризації, скасування державної реєстрація права власності на нерухоме майно та визнання результатів аукціону з продажу майна боржника - недійсними. Отже, враховуючи вищенаведені обставини, є очевидним, що рішення Львівського апеляційного суду по справі № 466/3654/19 істотно вплине на рішення Господарського суду Львівської області, в межах справи про банкрутство № 5015/118/11, адже у випадку задоволення позовних вимог по справі № 5015/118/11 майно, що є предметом Іпотеки за договором, від 22.02.2019 року буде витребувано в його власника ( ОСОБА_1 ) шляхом пред`явлення віндикаційного позову, так як вибуло поза волею підприємства боржника. За наслідками витребування майна з чужого незаконного володіння між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , останні не матимуть цивільної процесуальної правосуб`єктності в межах спору №466/3654/19, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки майно, що було передане в іпотеку не належатиме на праві власності іпотекодавцю за договором, від 22.02.2019 року.

На думку ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування», рішення Львівського апеляційного суду у справі № 466/3654/19 істотно вплине на рішення Господарського суду Львівської області, в межах справи про банкрутство № 5015/118/11, адже у випадку задоволення позовних вимог по справі № 5015/118/11 майно, що є предметом іпотеки за договором від 22.02.2019 буде витребувано в його власника ( ОСОБА_1 ) шляхом пред`явлення віндикаційного позову, так як вибуло поза волею підприємства боржника. За наслідками витребування майна з чужого незаконного володіння між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , останні не матимуть цивільної процесуальної правосуб`єктності в межах спору №466/3654/19 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки майно, що передане в іпотеку не належатиме на праві власності іпотекодавцю за договором від 22.02.2019.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» заперечуючи щодо задоволення заяви про забезпечення позову посилається на те, що проводячи аукціон з продажу майна банкрута в процедурі банкрутства, арбітражний керуючий вчиняє свої дії від імені держави та наділений державно-владними функціями, в силу норм ст. 137 ГПК України, у господарського суду відсутні повноваження вживати такі заходи забезпечення позову, які втручаються в процес такого аукціону чи втілення його результатів.

Відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України: не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

У даній справі аукціон з продажу майна проведено 07.12.2018, результати проведення аукціону оскаржуються, тому вжиття заходів забезпечення позову не можуть мати наслідком припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур. Аукціон з продажу майна банкрута від 07.12.2018 проводився у порядку, передбаченому законодавством про банкрутство, а не проводився від імені держави, територіальної громади або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру, тому ч. 12 ст. 137 ГПК України не підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Посилання ліквідатора та ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» на те, що у задоволенні заяви про забезпечення необхідно відмовити оскільки, ТОВ «Львівський завод автомобілебудування» вже зверталось до суду з заявою про забезпечення позову в межах справи № 5015/118/11 про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, що були предметом аукціону від 07.12.2018 і суд дав оцінку цим правовідносинам, а також, законодавство містить пряму заборону для забезпечення позову при оскарженні торгів не заслуговують на увагу, враховуючи те, що клопотання (заяву) про забезпечення позову в задоволенні якого раніше було відмовлено - повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. На заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» заперечуючи щодо задоволення заяви про забезпечення позову посилається також на те, що навіть у випадку можливого задоволення позовних вимог заявника про визнання аукціону від 07.12.2018 недійсним та визнання недійсним договорів укладених із переможцем аукціону, таке судове рішення не буде підставою для вилучення об`єктів нерухомості, а лише слугуватиме підставою для подання позову про визнання права власності на об`єкти нерухомості за боржником. Враховуючи наведене, ПАТ «Львівський завод автонавантажувач» вважає, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник не є співвідносним та адекватним із заявленими заявником позовними вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 15.01.2019 у справі №915/870/18, від 25.02.2019 у справі №908/685/18.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У заяві про визнання недійсним аукціону від 11.12.2018 ТОВ «Львівські заводи Автомобілебудування» просить визнати недійсним аукціон з продажу активів ТОВ «Управляюча компанія Львівський автонавантажувач», що є предметом Лот №1 та Лот №2 та застосувати наслідки недійсності аукціону передбачені законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

У випадку задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" про визнання недійсними результатів аукціону від 07.12.2018 з продажу майна банкрута та застосування наслідків недійсності відповідно до вимог ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" недійсними будуть визнані договори купівлі-продажу, укладені з переможцем аукціону.

Предметом спору, в межах справи про банкрутство №5015/118/11, є розгляд заяви про визнання недійсним результатів від 07.12.2018 з продажу майна банкрута, на якому, зокрема реалізовано: нежитлові приміщення будівлі корпусу № 12 літ. А-4 загальною площею 37017,3 кв м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; - нежитлові приміщення будівлі корпусу № 12 літ. "А-4" загальною площею 12911,0 кв м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля підстанції літ. "Г-1" заг. площею 194,3 кв м, розташована за адресою АДРЕСА_1. ТзОВ "Львівські заводи автомобілебудування" у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на вказані об`єкти нерухомого майна, а також накласти заборону вчиняти дії з продажу та заборону державної реєстрації змін права власності на об`єкти нерухомого майна. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом встановлено, що застосування до даних правовідносин такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно не є належним, співвідносним, адекватним із заявленими ТзОВ "Львівські заводи автомобілебудування" вимогами щодо визнання недійсними результатів аукціону, оскільки предметом спору є вимога немайнового характеру, позивачем майнових вимог щодо вказаного вище нерухомого майна заявлено не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення шляхом накладення арешту на нерухоме майно та накладення заборони вчиняти дії з продажу та заборону державної реєстрації змін права власності на об`єкти нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 58-67, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 136, 137, 140, 216, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" від 03.08.2020 р. за вх. № 1782/20 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строк і в порядку, передбачених ст. ст. 254-257 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015

Повний текст ухвали складений 24.09.2020.

Суддя Л.З. Чорній