ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 Справа №914/1413/20

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», м. Львів
до відповідача:Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль, м. Тернопіль
про:стягнення 431593,08 грн. за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг від 26.03.2020р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.-М.В.
Представники сторін:
від позивача:Кабаль К.І. представник
від відповідача:Михайлишин В.Б., Гаврішко Х.Я. представники

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Львівенергозбут» до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про стягнення 431593,08 грн. за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг від 26.03.2020р.

Ухвалою від 19.06.2020р. суд залишив позовну заяву без руху та надав заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 16.07.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 17.08.2020р.

Ухвалою від 17.08.2020р. суд відклав підготовче засідання на 31.08.2020р.

Ухвалою від 31.08.2020р. суд закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 21.09.2020р.

Представник позивача в судове засідання 21.09.2020р. з`явився.

Представники відповідача в судове засідання 21.09.2020р. з`явилися.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.
Аргументи позивача.
Позивач зазначає, що 26.03.2020р. КЕВ м. Тернопіль підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу. За умовами укладеного договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг від 26.03.2020р., позивач (постачальник) зобов`язувався продавати відповідачеві (споживачу) електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач зобов`язувався оплачувати постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору. Так як взятих на себе зобов`язань за договором відповідач не виконав, зокрема, не здійснив оплати за спожиту електроенергію, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Аргументи відповідача.
У поданих запереченнях на позовну заяву відповідач визнає існування у нього перед позивачем заборгованості у заявленому розмірі. Разом з тим, відповідач зазначає, що КЕВ м. Тернопіль є бюджетною установою, яка фінансується Головним КЕУ Міністерства оборони України, а оскільки забезпечуючим органом не було профінансовано КЕВ м. Тернопіль, перед позивачем утворилася заборгованість за спожиту електроенергію. Після надходження необхідних коштів відповідач перерахує такі на рахунок позивача.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
26.03.2020р. між ТОВ «Львівенергозбут» (постачальником) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Тернопіль (споживачем) шляхом підписання Заяви-приєднання укладено договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг (надалі Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За умовами п. 5.1. Договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Як встановлено судом, на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем було поставлено, а відповідачем (об`єкт споживання військова частина НОМЕР_1 ) спожито протягом березня-квітня 2020р. електричну енергію загальною вартістю 431593,08 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом про прийняття-передавання товарної продукції від 31.03.2020р. на суму 127880,84 грн. та Актом про прийняття-передавання товарної продукції від 30.04.2020р. на суму 303712,24 грн.

Пунктом 2 Комерційної пропозиції «Універсальна 4 (інші непобутові)» передбачено, зокрема, що рахунок (платіжний документ) надається не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку. Розрахунковий період календарний місяць (з першого по останнє число місяця) (включно). У разі відсутності можливості отримання/відправлення електронних документів через персональний кабінет, споживач зобов`язаний подати/отримати документи в паперовому вигляді наручно у центрі обслуговування клієнтів постачальника, не пізніше 4 (четвертого) календарного дня, наступного за розрахунковим. Якщо рахунок за електроенергію не був отриманий споживачем ні через персональний кабінет, ні у паперовому вигляді у постачальника на 4 (четвертий) календарний день, наступний за розрахунковим він вважається таким, що вручений постачальником споживачу 4 (четвертого) календарного дня, наступного за розрахунковим та споживач вважається з ними ознайомлений. Строк оплати такого рахунку обчислюється з наступного робочого дня після його вручення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що спожита електрична енергія споживачем у встановлений у Договорі строк оплачена не була.

ОЦІНКА СУДУ.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг (положення пп. 1.1.2. п. 1.1. Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затв. постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 (надалі Правила).

Так, положеннями ч. 1 ст. 692, ч. 1 ст. 693 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, у строк встановлений у п. 2 Комерційної пропозиції до Договору відповідачем не було перераховано грошові кошти за спожиту електричну енергію, останній вважається таким, що прострочив, а заборгованість в розмірі 431593,08 грн. грн. підлягає стягненню з КЕВ м. Тернопіль в судовому порядку.

З приводу покликань відповідача на відсутність бюджетних коштів, як підставу неможливості виконання зобов`язань за Договором, суд зазначає наступрне.

За приписами ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

У рішеннях ЄСПЛ від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020р. у справі №910/4926/19.
Таким чином, доводи відповідача щодо неможливості виконання зобов`язання з підстав відсутності бюджетних коштів на оплату електричної енергії, суд відхиляє.

СУДОВІ ВИТРАТИ.
У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6473,90 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль (46002, м. Тернопіль, вул. Галицька, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (79016, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 1; ) 431593,08 грн. боргу та 6473,90 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2020р.

Суддя Р.В. Крупник