ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 вересня 2020 року м. Черкаси справа № 925/491/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: ГлущикД.А. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Приватного Підприємства «ЖЕРМ», с. Федорівка, Черняхівський район, Житомирська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ», м. Шпола, Шполянський район, Черкаська область

про визнання недійсним третейського застереження в договорі,

ВСТАНОВИВ:

Приватне Підприємство «ЖЕРМ» (вул. Молодіжна, 14, с. Федорівка, Черняхівський район, Житомирська область, код 36949272) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ» (вул. Нахімова, 63-А, м. Шпола, Шполянський район, Черкаська область, код 30709487) про визнання недійсною третейську угоду у вигляді третейського застереження, яке викладене у пунктах 10.1, 10.2, 10.3 договору поставки № Д-ТО-19-01078 від 07.03.2019 та про стягнення судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на недійсність третейського застереження з огляду на положення чинного законодавства.

Ухвалою від 27 квітня 2020 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 11 червня 2020 року; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

09 червня 2020 року від відповідача надійшов до суду відзив на позов, у якому він просить у задоволені позову відмовити, оскільки третейську угоду було погоджено між сторонами у вигляді третейського застереження при укладанні договору поставки, третейське застереження відповідає вимогам законодавства, тому підстави для визнання третейської угоди недійсною відсутні. Відповідач зазначає, що в провадженні Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» перебуває справа № 06/12-2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ» до Приватного Підприємства «ЖЕРМ» про стягнення заборгованості, що свідчить про обізнаність позивача із регламентом третейського суду.

Ухвалою від 11.06.2020 Господарський суд Черкаської області підготовче засідання відклав на 20.08.2020.

Ухвалою від 20.08.2020 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.09.2020.

10 вересня 2020 року від позивача надійшла заява від 08 вересня 2020 року про відмову від позову та закриття провадження у справі. У заяві позивач зазначив, що про наслідки відмови від позову йому відомі та просив вирішити питання про повернення судового збору.

Сторони були належним чином повідомлені господарським судом про дату, час і місце судового засідання. У судове засідання позивач не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Неявка представника позивача у судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце засідання суду, не перешкоджає вирішенню даного спору за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні на вирішені спору не наполягав, проти прийняття відмови від позову не заперечував.

У судовому засіданні, що відбулося 16.09.2020, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, заяву позивача про відмову від позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява підлягає до прийняття, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено право позивача на відмову від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1- 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відмова позивача від позову не суперечить законодавству, не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття відмови від позову і закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частин 1, 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач у заяві від 08.09.2020 просить вирішити питання про повернення судового збору.

При зверненні до суду позивач сплатив 2102,00 грн за платіжним дорученням № 5597 від 21.04.2020 (а.с. 10).

Отже позивачу належить повернути з Державного бюджету України 1051,00 грн як 50% сплаченого при зверненні до суду судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Приватного підприємства «ЖЕРМ» від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ про визнання недійсним третейського застереження в договорі.

Закрити провадження у справі.

Повернути Приватному підприємству «ЖЕРМ» (вул. Молодіжна, 14, с. Федорівка, Черняхівський район, Житомирська область, код 36949272) з Державного бюджету України 1051,00 грн (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 коп.) судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 5597 від 21.04.2020.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Чевгуз