ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3757/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Покровської міської ради Дніпропетровської області (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вулиця Центральна, будинок 48; ідентифікаційний код 34081234)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Метан" (53280, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Придніпровське, вулиця Польова, будинок 14; ідентифікаційний код 20233516)

про стягнення заборгованості за договором оренди землі від 22.09.2011 у розмірі 27 608 грн. 06 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Покровська міська рада Дніпропетровської області (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Метан" (далі - відповідач) заборгованості за договором оренди землі від 22.09.2011 у розмірі 27 608 грн. 06 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди землі від 22.09.2011 в частині повного та своєчасного внесення орендної плати за користування земельною ділянкою в період з червня по вересень 2019 року та, відповідно, наявністю боргу у сумі 27 608 грн. 06 коп.

Також позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 16.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

З приводу строку вирішення даного спору суд вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Провадження у даній справі було відкрито ухвалою суду від 16.07.2020.

При цьому, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 продовжено період карантину до 31.10.2020.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, строк на вирішення даної справи господарським судом не є порушеним.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.07.2020, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 53280, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Придніпровське, вулиця Польова, будинок 14, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача (а.с.58-60).

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Слід відзначити, що поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася ухвала суду від 16.07.2020, було вручено відповідачу 21.07.2020, що підтверджується поштовим повідомленням № 385 (№ 368) (а.с.63).

Так, ухвалою суду від 16.07.2020, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

При цьому, слід відзначити, що вказані в ухвалі строки для надання відзиву на позовну заяву були продовження в силу закону (пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України). Таким чином, відповідачу була надана можливість у строки, визначені, зокрема, пунктом 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, надати відзив на позовну заяву протягом всього строку дії карантину (до 17.07.2020 - дня, в який набули чинності зміни до вказаної процесуальної норми).

В подальшому, з набранням чинності 17.07.2020 змін, якими було скасовано автоматичне продовження строків та надано можливість протягом 20 днів (з 17.07.2020 по 05.08.2020) звернутися із клопотанням про їх продовження, відповідач з таким клопотанням до суду не звертався.

Враховуючи положення пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України у діючій редакції, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк по 05.08.2020 включно.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 17.09.2019 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення заборгованості за спірними договором, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору оренди землі, строк дії договору, умови передачі землі та повернення її з оренди, факт передачі землі в оренду, час користування нею орендарем, настання строку сплати орендної плати та інших платежів та їх розмір, наявність часткової чи повної сплати, допущення прострочення сплати орендної плати.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 22.09.2011 між Орджонікідзевською міською радою Дніпропетровської області, яка в подальшому була перейменована на Покровську міську раду Дніпропетровської області (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Метан" (далі - орендар, відповідач) був укладений договір оренди землі (далі - договір, а.с.15-16), відповідно до пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться по: вул. Партизанська, 1-а, м. Орджонікідзе (Покров), Дніпропетровська область. В оренду передається земельна ділянка кадастровий номер № :01:114:0021 загальною площею 0,1368 га, згідно рішення XXIV сесії п`ятого скликання Орджонікідзевської міської ради від 29.11.2007 за № 40 (пункт 2 договору).

У пункті 7 договору сторони визначили, що договір укладено на 3 (три) роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 7 договору).

Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.04.2012. за №00007 (а.с.16).

Доказів визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Відповідно до пункту 23 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 5 днів після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі.

У відповідності до вказаних умов, орендодавцем земельна ділянка загальною площею 0,1368 га з кадастровим номером № :01:114:0021 була передана орендарю за актом приймання-передачі земельної ділянки від 02.04.2012 (а.с.17).

В подальшому, рішенням № 17 від 14.07.2015 Орджонікідзевська міська рада Дніпропетровської області вирішила продовжити на 5 років термін дії договору оренди земельної ділянки № :01:114:0021 від 02.04.2012, кадастровий номер :01:114:0021, загальною площею 0,1368 га, укладеного між Орджонікідзевською міською радою Дніпропетровської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Метан.

Так, 13.08.2015 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № :01:114:0021 від 02.04.2012 (кадастровий номер :01:114:0021), якою сторони дійшли згоди викласти пункт 7 договору оренди землі в наступній редакції: продовжити на 5 років термін дії договору оренди земельної ділянки, яка використовується для розміщення автомобільного газозаправного пункту зріджених газів (пропан-бутан).

Пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що невід`ємною частиною цієї угоди є розрахунок розміру орендної плати згідно з рішенням № 17 38 сесії Орджонікідзевської міської ради шостого скликання від 10.04.2014 "Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради" (а.с.22).

Доказів повернення вказаної земельної ділянки з оренди матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 8 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, затвердженого рішенням № 22 4 сесії Орджонікідзевської міської ради шостого скликання від 15.04.2011 "Про затвердження "Тимчасового порядку нарахування ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради".

Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом 25 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного податкового місяця.

Відповідно до пункту 15 договору, розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни індексу інфляції (щорічно);

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документацією;

- в разі коригування нормативної грошової оцінки земель міста;

- в разі внесення змін в "Порядок нарахування орендної плати за користування земельними ділянками";

- в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з пунктом 33 договору зміна його здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, крім абзаців 4,5 пункту 15 цього договору.

Рішенням 11 сесії міської ради 7 скликання від 30.08.2016 № 8 затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Покров Дніпропетровської області, яка відповідно до пункту 4 рішення вводиться в дію з 01.01.2018 (а.с.25).

Відповідно до даних витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 0-4-0.171-1116/180-18 від 15.02.2018 нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:114:0021 становить 917 621 грн. 79 коп. (а.с.26).

В подальшому, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.03.2018 № 162 "Про внесення змін до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", який набрав чинності з 17.07.2018, внесено зміни в порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Порядком встановлено, що у разі відсутності у відомостях з Державного земельного кадастру коду Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, застосовується із зазначенням 3,0.

Так, відповідно до даних витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 1170 від 31.07.2018 нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:114:0021 становить 1 376 406 грн. 73 коп. (а.с.27).

В подальшому, орендар (відповідач) звернувся із листом вих. № 56 від 17.07.2019, в якому просив внести зміни до договору оренди землі № :01:114:0021 від 02.04.2012 (кадастровий номер :01:114:0021), на підставі Витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 32-4-0.171-3925/180-19 від 16.07.2019 (а.с.28).

Так, в матеріалах справи наявний витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 32-4-0.171-3925/180-19 від 16.07.2019, відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:114:0021 становить 458 810 грн. 89 коп. (а.с.28 на звороті).

Враховуючи вказане, між позивачем та відповідачем 10.09.2019 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 22.09.2011, державна реєстрація № 00007 від 02.04.2012 (кадастровий номер :01:114:0021, площею 0,1368 га), в якій сторони дійшли згоди пункт 4 договору оренди землі викласти в наступній редакції:

- Нормативна грошова оцінка земельної ділянки підлягає щорічній обов`язковій індексації і на момент укладення цієї додаткової угоди становить 458 810 грн. 89 коп. Невід`ємною частиною цієї додаткової угоди є Розрахунок розміру орендної плати згідно рішення 38 сесії Орджонікідзевської міської ради 6 скликання від 10.04.2014 № 17 сесії "Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради із змінами, внесеними рішенням 9 сесії міської ради 7 скликання від 24.06.2016 № 19 та 28 (друге пленарне засідання) сесії міської ради 7 скликання від 22.12.2007 № 34 (а.с.29).

Положеннями частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі №904/4877/18 встановлено, що з 01.08.2018 орендна плата за договором оренди землі від 22.09.2011 складає 13 764 грн. 07 коп. (а.с.30-36).

З огляду на те, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі № 904/4877/18 не скасована та набрала законної сили, встановлені нею обставини, не підлягають доказуванню у цій справі.

В той же час, судом враховано, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі № 904/680/19 за спірним договором з відповідача вже було стягнуто заборгованість з орендної плати за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 у розмірі 46 927 грн. 64 коп. (37-40).

Таким чином, з 01.08.2018 до 10.09.2019 (дати укладення додаткової угоди) відповідач був зобов`язаний щомісячно сплачувати орендну плату за договором оренди землі від 22.09.2011 у розмірі 13 764 грн. 07 коп.

Так, зокрема, за частину спірного у цій справі періоду з 01.06.2019 до 10.09.2019 орендна плата складає 13 764 грн. 07 коп. на місяць та розраховується наступним чином:

- 1 376 406 грн. 73 коп. (нормативно грошова оцінка) х 12% (ставка орендної плати відповідно до рішення № 17 (38 сесії 6 скликання) Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області від 10.04.2014 "Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради" зі змінами) /12 місяців.

В подальшому, після 10.09.2019 (по 30.09.2019) розрахунок орендної плати виглядає наступним чином:

- 458 810 грн. 89 коп. (нормативно грошова оцінка) х 12% (ставка орендної плати відповідно до рішення № 17 (38 сесії 6 скликання) Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області від 10.04.2014 "Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Орджонікідзевської міської ради" зі змінами) /12 місяців) = 4 588 грн. 11 коп. на місяць.

Таким чином, за період з 01.06.2019 по 30.09.2019 позивачем нарахована відповідачу орендна плата у загальному розмірі 48 633 грн. 10 коп.

При цьому, як вбачається з наявних в матеріалах справи банківських виписок, відповідач здійснив часткову оплату орендної плати за період з 01.06.2019 по 30.09.2019 в сумі 21 025 грн. 04 коп. (а.с.43-45).

Таким чином, на теперішній час залишається несплаченою заборгованість за договором оренди землі від 22.09.2011, яка утворилась за період з 01.06.2019 по 30.09.2019, у розмірі 27 608 грн. 06 коп.

Враховуючи положення пункту 9 договору, відповідач був зобов`язаний сплатити орендну плату за червень 2019 року у строк до 25.07.2019; за липень 2019 у строк до 25.08.2019; за серпень 2019 в строк до 25.09.2019; за вересень 2019 у строк до 25.10.2019.

З огляду на наведене, строк виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати орендної плати за період з 01.06.2019 по 30.09.2019 у залишковій сумі 27 608 грн. 06 коп. є таким, що настав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору оренди землі від 22.09.2011 (кадастровий номер :01:114:0021), виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є:

- об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Так, у пункті 9 договору сторонами були визначені умови щодо порядку сплати орендної плати та як було встановлено вище господарським судом, відповідач був зобов`язаний сплатити орендну плату за червень 2019 року у строк до 25.07.2019; за липень 2019 у строк до 25.08.2019; за серпень 2019 в строк до 25.09.2019; за вересень 2019 у строк до 25.10.2019.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження повної сплати відповідачем орендної плати за період з 01.06.2019 по 30.09.2019, зокрема залишку в сумі 27 608 грн. 06 коп., відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу в сумі 27 608 грн. 06 коп., шляхом надання належних доказів, не спростував.

Слід також відзначити, що відповідно до частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання.

Вказана правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 908/1399/17.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 27 608 грн. 06 коп.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 2 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом Покровської міської ради Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Метан" про стягнення заборгованості за договором оренди землі від 22.09.2011 у розмірі 27 608 грн. 06 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Метан" (53280, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Придніпровське, вулиця Польова, будинок 14; ідентифікаційний код 20233516) на користь Покровської міської ради Дніпропетровської області (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вулиця Центральна, будинок 48; ідентифікаційний код 34081234) - 27 608 грн. 06 коп. - орендної плати за період з червня 2019 року по вересень 2019 року та 2 102 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.09.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко