ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.09.2020 Справа № 905/1328/17 (640/20224/15)

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Гайдук Д.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , м. Чугуїв, Харківська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис», м. Бахмут, Донецька область

про стягнення вкладу за договором банківського вкладу №609/0-в від 12.03.2012 у мірних зливках банківських металів (золото) у загальній масі зливків 750,00гр, що складає 24,15 тройських унцій, нарахованих відсотків за договором банківського вкладу №609/0-в від 12.03.2012 у розмірі 1,5395625 тройських унцій, неповернутих грошових коштів: 1224,92грн, 2804,83 дол. США, 2064,28 євро, 3% річних у сумі 110,24грн, 252,43дол. США, 185,79євро, інфляційних втрат у сумі 859,87грн

в межах справи:

за заявою кредитора ОСОБА_2 , м. Синельникове, Дніпропетровська область

до боржника Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис», м. Бахмут, Донецька область ()

про банкрутство

ліквідатор арбітражний керуючий Бортняк В.В.

За участю представників:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №640/20224/15-ц за позовом ОСОБА_3 , м. Чугуїв, Харківська область, до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» про повернення банківського вкладу. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2016 у справі №640/20224/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_3 , м. Чугуїв, Харківська область, відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.09.2016 апеляційну скаргу задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.14.2016 скасовано; позовні вимоги ОСОБА_3 , м. Чугуїв, Харківська область, до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» про повернення банківського вкладу задоволено частково; стягнуто вклад за договором банківського вкладу №609/0-в у мірних зливках банківських металів (золото) у загальній масі зливків 750,00грам, що складає 24,15 тройських унцій; належні кошти у сумах: 1224,92гривни, 2804,83доларів США, 2064,28євро, 3% (процента) річних від простроченої суми за не виконання грошового зобов`язання в розмірі: 110,24грн, 252,43долара США, 185,79євро та інфляційні витрати за період з січня 2013 року по лютий 2016 року в розмірі 859,87грн; судові витрати зі сплати судового збору при подачі позовної заяви в сумі 6090,00грн та 6999,00грн при подачі апеляційної скарги; в задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10.06.2020 рішення Київського районного суду м.Харкова від 19.14.2016 та рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.09.2016 у справі №640/20224/15-ц скасовано; постановлено матеріали справи №640/20224/15-ц передати до Господарського суду Донецької області, на розгляді якого перебуває справа №905/1328/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис».

20.07.2020 згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа №640/20224/15-ц передана до провадження судді Аксьоновій К.І. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства з мотивів перебування у провадженні вказаної судді справи №905/1328/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» ().

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.07.2020 прийнято до провадження позовну заяву ОСОБА_3 , м. Чугуїв, Харківська область, до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис», м. Бахмут, Донецька область, про стягнення вкладу за договором банківського вкладу №609/0-в від 12.03.2012 у мірних зливках банківських металів (золото) у загальній масі зливків 750,00гр, що складає 24,15 тройських унцій, нарахованих відсотків за договором банківського вкладу №609/0-в від 12.03.2012 у розмірі 1,5395625 тройських унцій, неповернутих грошових коштів: 1224,92грн, 2804,83 дол. США, 2064,28 євро, 3% річних у сумі 110,24грн, 252,43дол. США, 185,79євро, інфляційних втрат у сумі 859,87грн в межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» №905/1328/17; справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.08.2020 з подальшим відкладанням на 10.09.2020. Ухвалою від 10.09.2020 до участі у справі залучено ОСОБА_1 , м. Чугуїв, Харківська область, як правонаступника позивача, ОСОБА_3 , м. Чугуїв, Харківська область, у зв`язку із смертю останнього.

Ухвалою суду від 10.09.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 24.09.2020.

У судове засідання 24.09.2020 сторони не з`явились; про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином; 21.09.2020 від позивача, ОСОБА_1 , надійшла заява, з якої вбачається, що позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, проти розгляду справи по суті не заперечує. Суд дійшов висновку про розгляд справи по суті за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

18.05.2011 між ОСОБА_3 (вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Базис» (банк) був укладений договір банківського вкладу №609/0-в (строковий Золота Гільдія «Золотий запас»). Відповідно до п.1.1 договору №609/0-в від 18.05.2011 вкладник зобов`язався в день підписання сторонами договору внести мірні зливки банківських металів (золото) у загальній масі зливків 750,00грн, що складає 24,15 тройських унцій на депозитний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку, а банк зобов`язався повернути ці мірні зливки банківських металів (золото) вкладнику після закінчення строку, вказаного в п.1.2 договору, і виплачувати відсотки, в розмірі 1,50% річних на умовах та в порядку, встановленому в договорі. Депозит є строковим і надається на умовах депозиту в банківських металах Золота Гільдія «Золотий запас» з 18.05.2011 по 19.05.2012. Датою повернення депозиту (вимоги вкладником своїх зливків банківських металів) є 19.05.2012, з урахуванням положень договору (п.1.2 договору). Згідно з п.3.1 договору відсотки за вкладом нараховуються щомісяця, починаючи з дня, наступного за днем внесення вкладу на депозитний рахунок до дня, який передує поверненню вкладу владнику або списанню з рахунка вкладника з інших підстав, виходячи з фактичної (календарної) кількості днів у місяці та році та сплачуються в кінці строку дії договору. Договір набуває чинності з дня внесення (зарахування) вкладником зливків банківських металів в банк, і діє до 19.05.2012, з урахуванням положень договору (п.4.1 договору).

12.03.2012 між ОСОБА_3 (вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Базис» (банк) був укладений договір банківського вкладу №37/7-в (строковий Золота Гільдія Сімейний), відповідно до п.1.1 якого вкладник зобов`язався в день підписання сторонами договору внести грошову суму у розмірі 2500,00 доларів США на депозитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у банку, а банк зобов`язався повернути цю грошову суму вкладнику після закінчення строку, вказаного в п.1.2 договору, і виплачувати відсотки на неї, в розмірі 8,50% річних на умовах та в порядку, встановленому в договорі. Депозит є строковим і надається на умовах «Золота Гільдія Сімейний» строк збереження коштів з 12.03.2012 по 14.03.2013. Датою повернення депозиту (вимоги вкладником своїх коштів) є 14.03.2013, з урахуванням положень договору (п.1.2 договору). Згідно з п.3.7 договору у випадку припинення дії договору нарахування відсотків припиняється з дня, що передує даті його припинення, а сума депозиту та нараховані, згідно з умовами договору відсотки, перераховуються на поточний рахунок вкладника. Договір набуває чинності з дня внесення (зарахування) вкладником грошових коштів в банк, і діє до 14.03.2013, з урахуванням положень договору (п.4.1 договору).

12.03.2012 між ОСОБА_3 (вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Базис» (банк) був укладений договір банківського вкладу №38/7-в (строковий Золота Гільдія Сімейний), відповідно до п.1.1 якого вкладник зобов`язався в день підписання сторонами договору внести грошову суму у розмірі 2000,00Євро на депозитний рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у банку, а банк зобов`язався повернути цю грошову суму вкладнику після закінчення строку, вказаного в п.1.2 договору, і виплачувати відсотки на неї, в розмірі 7,00% річних на умовах та в порядку, встановленому в договорі. Депозит є строковим і надається на умовах «Золота Гільдія Сімейний» строк збереження коштів з 12.03.2012 по 14.03.2013. Датою повернення депозиту (вимоги вкладником своїх коштів) є 14.03.2013, з урахуванням положень договору (п.1.2 договору). Згідно з п.3.7 договору у випадку припинення дії договору нарахування відсотків припиняється з дня, що передує даті його припинення, а сума депозиту та нараховані, згідно з умовами договору відсотки, перераховуються на поточний рахунок вкладника. Договір набуває чинності з дня внесення (зарахування) вкладником грошових коштів в банк, і діє до 14.03.2013, з урахуванням положень договору (п.4.1 договору).

Як стверджує позивач повернення йому банківських вкладів не відбулось. З виписки від 11.12.2015 про залишки та рух грошових коштів по поточним рахункам позивача за період з 01.05.2011 по 31.10.2015 вбачається, що на відкритих у банку рахунках первісного позивача обліковувались наступні кошти: № НОМЕР_4 (в гривні) - 145997,31грн; № НОМЕР_5 (в гривні) - 55227,61грн. Обставини неповернення грошових коштів, валютних цінностей та мірних зливків у банківських металах за вказаними договорами відповідачем не заперечується.

Постановою Правління Національного банку України від 20.04.2012 №168 в Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Базис» призначена тимчасова адміністрація строком на шість місяців з 23.04.2012 до 23.10.2012 та з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на три місяці з 23.04.2012 до 23.07.2012.

23.08.2012 Правлінням Національного Банку України прийнято постанову №357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» (м. Харків)», відповідно до якої з 28.08.2012 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ «АКБ «Базис»; з 28.08.2012 припинені повноваження тимчасового адміністратора, правління (ради директорів), ради і загальних зборів ПАТ «АКБ «Базис» та призначено ліквідатором ПАТ «АКБ «Базис» службовця Національного Банку України.

У листопаді 2012 через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позивач отримав частину належних йому коштів у сумі 200000,00грн. Щодо решти вкладу, що підлягає відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 10.09.2012 позивач звернувся до ПАТ «АКБ «Базис» з вимогою про визнання кредиторських вимог у загальній сумі 366004,26грн.

З повідомлення №09-71/6063/99 від 19.11.2012 ПАТ «АКБ «Базис» вбачається, що грошові вимоги ОСОБА_3 було акцептовано в розмірі 366004,26грн та віднесено до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 у справі №826/2238/13-а, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 та Вищого адміністративного суду України від 24.12.2014, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 23.08.2012 №357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис». Ліквідаційна процедура, розпочата відносно відповідача, фактично припинена з дати її прийняття за рішенням суду, рішення набрало чинності 21.10.2014.

Протоколом позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» () від 08.12.2014 було змінено найменування юридичної особи, затверджено нову редакцію статуту товариства; новим найменуванням є Публічне акціонерне товариство «АКБ «Базис» (), скорочена назва - ПАТ «АКБ «Базис».

Підставою для звернення позивача до суду у 2016 році стали обставини неповернення банківських вкладів.

Розглядаючи позовні вимоги, судом враховано наступне.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч. ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину та нараховані проценти на першу вимогу вкладника. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (п.3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого Постановою правління Національного банку України за №516 від 03.12.2003).

Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Частиною 5 ст.1061 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок банку щодо виплати вкладникові процентів на суму вкладу у розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За вимогами ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ст.ст. 525,615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Обставини справи свідчать, що відповідач вклади за договорами банківського вкладу не повернув, прийнятих на себе зобов`язань за договорами не виконав. Доказів протилежного матеріали справи не містять. На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача вкладу за договором банківського вкладу №609/0-в від 12.03.2012 у мірних зливках банківських металів (золото) у загальній масі зливків 750,00гр, що складає 24,15 тройських унцій та неповернутих грошових коштів: 1224,92грн, 2804,83 доларів США, 2064,28 євро; позов в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення нарахованих за період з 19.05.2012 по 19.08.2016 відсотків за договором банківського вкладу №609/0-в від 12.03.2012 у розмірі 1,5395625 тройських унцій, суд не вбачає підстав для їх задоволення враховуючи положення п.3.1 договору банківського вкладу №609/0-в від 12.03.2012, яким передбачено нарахування відсотків за період дії договору, який в свою чергу діяв до 19.05.2012, а відсотки нараховані поза строком дії договору.

Водночас суд зауважує, що несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення грошових коштів є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних у сумі 110,24грн, 252,43дол. США, 185,79євро, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатом проведеної судом перевірки розрахунок 3% річних за заявлений позивачем період є методологічно та арифметично вірним та відповідає фактичним обставинам справи, отже, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у сумі 110,24грн, 252,43доларів США, 185,79євро є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, виходячи з заявленого періоду, судом встановлено, що інфляційні втрати складають більшу суму, ніж заявлена позивачем. З урахуванням ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 859,87грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, виходячи з приписів ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, б.63, кв.10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) вклад за договором банківського вкладу №609/0-в від 12.03.2012 у мірних зливках банківських металів (золото) у загальній масі зливків 750,00гр, що складає 24,15 тройських унцій, та грошові кошти у сумах: 1224,92 грн, 2804,83 доларів США, 2064,28 євро.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, б.63, кв.10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) 3% річних у сумі 110,24грн, 252,43 доларів США, 185,79євро та інфляційні втрати у сумі 859,87грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, б.63, кв.10, ) на користь на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 6090,00грн за подання позову та 6699,00грн за подання апеляційної скарги.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 24.09.2020 складено та підписано повний текст рішення.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова