РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2020Справа № 910/9420/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення 11430,55 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про стягнення 41002,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, неналежним чином виконав свої грошові зобов`язання за договором від 26.02.2019 № 20, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою суду від 07.07.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.07.2020 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 07.07.2020 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9420/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

03.08.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, оскільки, відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти в сумі 29571,76 грн. за оплату поставленого за договором № 20 від 26.02.2019 природного газу, а тому розмір позовних вимог, з урахуванням часткового погашення боргу, складає 11430,55 грн., з яких основного боргу у розмірі 8995,44 грн., пені у розмірі 1803,55 грн., 3% річних у розмірі 317,36 грн. та інфляційних у розмірі 314,20 грн.

Суд приймає зменшення розміру позовних вимог оскільки відповідна заява подана позивачем з дотриманням вимог ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а відтак подальший розгляд справ буде здійснюватись в межах суми основного боргу у розмірі 8995,44 грн., пені у розмірі 1803,55 грн., 3% річних у розмірі 317,36 грн. та інфляційних у розмірі 314,20 грн.

11.08.2020 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю, вказуючи в тому числі на часткову оплату боргу. Також відповідно до умов Додаткової угоди №6 було зменшено плановий обсяг постачання природного газу.

17.08.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивач спростовує наведені відповідачем твердження у відзиві.

18.08.2020 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про витребування у позивача Департаменту патрульної поліції доказів: 1) належним чином завірені копії актів приймання - передачі/розподілу природного газу, складені та підписані між АТ «ВОЛИНЬГАЗУ» та Департаментом патрульної полії, у яких міститься інформація щодо обсягів природного газу, розподіленого у січні, лютому та березні 2020 року по об`єкту Департаменту патрульної полії та спожитого останнім у січні, лютому та березні року, в розрізі постачальника природного газу - ТОВ « Укр газ ресурс»; 2) інформацію щодо фактичних обсягів природного газу, розподіленого у січні, лютому та березні 2020 року на об`єкту Департаменту патрульної поліції, по постачальнику природного газу - ТОВ «Укр газ ресурс», а саме, на об`єкт, що розташований за адресою: м. Луцьк, вул.. Залізнична, 15.

Суд розглянув клопотання відповідача та вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У клопотанні про витребування судом групи однотипних документів як доказів додатково зазначаються ознаки, що дозволяють ідентифікувати відповідну групу документів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 110 - 112 цього Кодексу. Суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідачем до клопотання про витребування доказів не долучено жодних доказів щодо заходів, яких ним було вжито для отримання цього доказу самостійно, доказів вжиття такого заходу та (або) причин неможливості самостійного отримання цього доказу.

Отже, відповідачем не додано доказів які б підтверджували обставини, що ним вживались заходи для самостійного отримання доказів.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

26.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр газ ресурс» (постачальник) та Департаментом патрульної поліції (споживач) було укладено договір № 20 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

Відповідно до п. 1.1. - 1.5. договору, постачальник зобов`язується поставити ( передати у власність) споживачу у 2019 році природний газ відповідно до коду СPV за ДК 021:2015 - 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ) (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені цим договором. Плановий обсяг постачання газу - 20,000 тис. куб. м. Планові обсяги постачання газу по місяцях в тис. куб. м. зазначаються в додатку 1 до цього договору. Добові планові обсяги постачання газу визначаються шляхом ділення місячного планового обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування ( далі - пункти призначення, зазначені в додатку 1 до цього договору).

Відповідно до п. 2.2 - 2.4. договору, постачання газу здійснюється за умови: наявності діючого між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу газу. Відсутності заборгованості у споживача за минулі періоди перед постачальником ( або оплати відповідно до графіка погашення заборгованості) та оплат поточних платежів. Відсутності простроченої заборгованості Споживача за поставлений природний газ перед іншим постачальником газу ( за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою такого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків. Підтвердження в установленому порядку оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення споживача ( об`єктів споживача) ( далі - підтверджений обсяг газу). Обсяг переданого ( спожитого) газу за розрахунковий період ( пункт 4.1. договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку ( лічильників газу), визначених в заяві - приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ. Місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більш ніж на +/- 5%.

Відповідно до п. 2.9 - 2.9.5. договору, визначення звіряння фактичного обсягу поставленого ( спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: за підсумками розрахункового періоду споживач до 07 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог кодексу ГРМ. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання - передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом п`яти днів з дати одержання акта приймання - передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання - передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання - передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання - передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Відповідно до п. 3.1. - 3.7 договору, розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна газу становить 7669,20 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1533,84 грн., а всього з ПДВ 9203.04 грн. Ціна зазначена в п. 3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору в порядку, встановленому законодавством України та цим договором. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пункту 3.2. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання - передачі газу та розрахунках за цим договором. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого газу, визначеного згідно з розділом 2 цього договору. Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором та становить 184060,80 грн., в т.ч. ПДВ - 30676,80 грн. Ціна газу включає послуги, пов`язані з постачанням газу, в тому числі витрати щодо транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Відповідно до п. 4.1. - 4.3. договору, розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: постачальник надає споживачу рахунок та акт приймання - передачі за спожитий газ з 05 по 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Споживач здійснює оплати обсягу поставленого газу у попередньому розрахунковому періоду шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у національній валюті України за рахунок коштів державного бюджету протягом 7 робочих днів з моменту надання постачальником рахунку та акту приймання - передачі газу за ціною, діючою на момент постачання газу, але яка не повинна бути більшою за ціну, вказану в п. 3.2. цього договору. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п. 5.1.1. договору, постачальник має право отримувати від споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділів III, IV договору.

Відповідно до п. 5.3.1. договору, споживач має право отримувати природний газ в обсягах та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 5.4.2 договору, споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Відповідно до п. 5.4.5. договором, споживач зобов`язаний самостійно обмежувати ( припиняти) споживання природного газу у випадках: - порушення строків розрахунків за договором; - відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу; - перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником; припинення або розірвання договору; - в інших випадках, передбачених правилами постачання газу, іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6.2.1. договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 7.1., 7.6. договору, споживач зобов`язаний самостійно припинити ( обмежити) власне споживання газу у випадках та порядку, передбачених законодавством та договором. Якщо за ініціативою споживача необхідно припинити газопостачання на об`єкт споживача чи його окремі газові прилади для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення тощо, споживач має звернутися до оператора ГРМ.

Відповідно до п. 11.1. договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Відповідно до п. 11.4. договору, усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін.

До матеріалів справи додано додаток № 1 до договору № 20 від 26.02.2019. У додатку визначено планові обсяги та адресу постачання природного газу.

27.12.2019 сторонами було укладено додаткову угоду № 5 до договору № 20 від 26.02.2019, відповідно до якої сторони продовжили дію договору на строк до 29.02.2020р., достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2020 року. Також, у п. 2 угоди, сторонами було домовлено, що в 2020 році постачальник поставить споживачу природний газу в обсязі, який не перевищить 20% від загальної ціни договору в 2019 році.

До матеріалів справи додано додаткову угоду № 6 від 30.01.2020 до договору № 20 від 26.02.2019, відповідно до якої сторонами було внесено зміни та викладено в новій редакції п. 1.2. - 1.2.2. та 3.6. - 3.6.2. договору.

Відповідно до п. 1.2. - 1.2.2. договору, які були викладені в новій редакції у додатковій угоді № 6, плановий обсяг постачання природного газу : у 2019 році - 15,267 тис. куб. м.; у 2020 році - 3,016 тис. куб.м.

Відповідно до п. 3.6. - 3.6.2. договору, які були викладені в новій редакції у додатковій угоді № 6, загальна сума договору складається: у 2019 році - із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором та становить 147898,60 грн., в тому числі ПДВ 24649,77 грн.; у 2020 році - із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за цим договором та становить 29571,76 грн. з ПДВ, в т.ч. ПДВ - 4928,63 грн.

До матеріалів справи додано акти прийому - передачі природного газу: № УГР00000132 від 31.01.2020, відповідно до якого відповідачем за січень 2020 року було спожито газу в обсязі 4,634900 тис. м3, вартістю 45445,01 грн. ( підпис відповідача на акті відсутній); : № УГР00000350 від 29.02.2020, відповідно до якого відповідачем за лютий 2020 року було спожито газу в обсязі 3,409960 тис. м3, вартістю 33434,52 грн. ( підпис відповідача на акті відсутній); № УГР00000686 від 31.03.2020, відповідно до якого відповідачем за березень 2020 року було спожито газу в обсязі 0,226520 тис. м3, вартістю 2230,82 грн. ( підпис відповідача на акті відсутній); № УГР00001377 від 2020, відповідно до якого відповідачем за лютий 2020 року було спожито газу в обсязі 3,01600 тис. м3, вартістю 29571,76 грн., акт підписаний відповідачем та позивачем.

До матеріалів справи позивачем додано «скріншоти» з інформаційної платформи SAP оператора газотранспортної системи ТОВ «Оператор ГТС України». Відповідно до «скріншотів» ТОВ «Укр газ ресурс» поставило Департаменту патрульної поліції природний газ в обсязі : 4634,90 м3 за січень 2020 року; 3409,96 м3 за лютий 2020 року; 227,52 м3 за березень 2020 року. Обсяг поставленого природного газу зазначений у «скріншотах» відповідає обсягам зазначених у актах прийому - передачі № УГР00000132 від 31.01.2020; № УГР00000350 від 29.02.2020; № УГР00000686 від 31.03.2020.

Дані докази ( «скріншоти») відповідачем у відзиві на позовну заяву не оскаржуються, крім того, відповідач не оскаржує факт спожиття ним природного газу в обсягах зазначених у «скріншотах» та у актах прийому - передачі № УГР00000132 від 31.01.2020; № УГР00000350 від 29.02.2020; № УГР00000686 від 31.03.2020.

Докази направлення актів № УГР00000132 від 31.01.2020; № УГР00000350 від 29.02.2020; № УГР00000686 від 31.03.2020 позивачем відповідачу у строки визначені договором до матеріалів справи не додано.

До матеріалів справи додано претензію № 13/Ю2 від 29.05.2020, відповідно до якої позивач повідомив відповідача про наявну в нього заборгованість з оплати природного газу у розмірі 38567,50 грн. До матеріалів справи додано опис поштового відправлення відповідно до якого, позивач разом з претензією направив відповідачу акти № УГР00000132 від 31.01.2020; № УГР00000350 від 29.02.2020; № УГР00000686 від 31.03.2020, та накладну № 169.

Відповідно до інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html ) поштове відправлення № 169 було отримано відповідачем 03.06.2020.

Отже акти № УГР00000132 від 31.01.2020; № УГР00000350 від 29.02.2020; № УГР00000686 від 31.03.2020, були отримані відповідачем 03.06.2020.

Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, додано лист № 10858/41/6/05 - 2020 від 19.06.2020, відповідно до якого, відповідач розглянув претензію № 13/102 від 29.05.2020 та зазначив, що сума в актах перевищує суму визначену у п. 3.6.2. додаткової угоди № 6. Крім того, просив направити рахунки та акти для оплати за спожитий газ відповідно до суми укладеної додаткової угоди.

Суд зауважує, що відповідач не заперечує проти обсягів поставленого позивачем та спожитого ним газу за період січень - березень 2020 року. Відзив на позовну заяву та лист № 10858/41/6/05 - 2020 від 19.06.2020 не містить жодних заперечень, щодо обсягу поставленого позивачем та спожитого відповідачем газу. Відповідач лише вказує, що сума в актах перевищує суму укладеної додаткової угоди. Крім того, відповідачем не надано доказів направлення листа № 10858/41/6/05 - 2020 від 19.06.2020 позивачу.

Відповідно до п. 10, розділу II Правил постачання природного газу, споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача.

Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VI цих Правил.

Отже з суті листа № 10858/41/6/05 - 2020 від 19.06.2020 не вбачається, що він є обгрунтованою відмовою від підписання актів, долучених до претензії.

Тобто докази надання позивачу письмової обґрунтованої відмови від підписання актів приймання-передачі в матеріалах справи не містяться, що свідчить про те, що в силу положень п. 2.9.5 Договору такі акти вважаються підписаними споживачем.

Разом з тим, відповідачем до матеріалів справи надано належним чином завірену копію акту прийому-передачі природного газу №УГР00001377, який не містить дати, проте підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Як вбачається з актів прийому-передачі природного газу №УГР-00000350 від 29.02.2020 та №УГР00001377, обидва стосуються одного і того самого періоду (лютий 2020 року), проте містять різні обсяги постачання та вартість поставленого газу, в той час як підписаним та скріпленим печаткою з обох сторін є №УГР00001377, у зв`язку з чим суд приймає саме його як належний та допустимий доказ передачі позивачем та прийняття відповідачем обсягів природного газу за Договором у лютому 2020 року на загальну суму 29571,16 грн.

Таким чином, матеріалами справи (акти прийому-передачі природного газу № УГР00000132 від 31.01.2020; № УГР00000686 від 31.03.2020, №УГР00001377 ) підтверджується факт передачі позивачем та прийняття відповідачем товару за Договором на загальну суму 77246,99 грн.

Як зазначив позивач та не заперечив відповідач вартість спожитого у січні 2020 року газу була оплачена відповідачем на суму 42542,85 грн. Також, разом з відзивом на позовну заяву відповідачем додано платіжне доручення № 8396 від 22.07.2020 на суму 29571,76 грн., призначення платежу: « 1007020; 2274; постачання природного газу за 02.2020; акт № УГР 1377 від 22.07.2020р., дог. № 20 від 26.02.2019., ДУ 6 від 30.01.2020 (20%); у т.ч. ПДВ - 4928,63».

Отже відповідачем було оплачено на користь позивача за спожитий у січні-березні 2020 року природний газ 72114,01 грн.

Як встановлено, судом акти приймання-передачі природного газу за січень та березень 2020 були отримані відповідачем 03.06.2020, а відтак здійснити оплату поставленого товару Департамент патрульної поліції мав до 12.06.2020. Щодо акту за лютий 2020 року, який був прийнятий у якості доказу обсягу та вартості спожитого газу, то в матеріалах справи відсутні докази направлення його позивачем відповідачу, проте він містить підписи та печатки обох контрагентів, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що строк оплати за вказаним актом настав.

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.2.2 Договору заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений на підставі Договору січні, лютому та березні 2020 року природний газ становить 5132,98 грн., а строк виконання такого грошового зобов`язання на момент звернення позивача з позовною заявою настав.

Матеріали справи не містять доказів виставлення позивачем відповідачу рахунків за Договором, проте суд зауважує, що за своєю природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити за поставлений товар.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №910/9472/17.

При цьому, суд зазначає, що у Договорі вказані банківські реквізити позивача, а вартість та обсяги товару погоджена сторонами в актах приймання-передачі.

Крім того, часткова сплата відповідачем заборгованості свідчить про його обізнаність з платіжними реквізитами позивача, на які необхідно було перераховувати кошти в якості оплати поставленого товару.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого на підставі Договору природного газу, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 5132,98 грн. за переданий на підставі Договору товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

З огляду на вищезазначене та подані сторонами докази, позовні вимоги ТОВ «Укр Газ Ресурс» про стягнення з Департаменту патрульної поліції основної заборгованості є правомірними та обґрунтованими частково на суму 5132,98 грн.

Крім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 1803,55 грн., 3% річних з орендної плати у розмірі 317,36 грн. та інфляційні втрати у розмірі 314,20 грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов`язань, тому є підстави для застосування встановленої законодавством відповідальності.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (ст.549 ЦК України).

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд відзначає, що позивачем невірно було визначено періоди нарахування пені, 3% річних та інфляції (17.02.2020 - 24.06.2020), оскільки, відповідно до п. 4.2.2 договору, оплата поставленого природного газу відповідачем має бути здійснена протягом 7 робочих днів з моменту надання актів приймання - передачі позивачем. Як вже встановлено судом, акти за січень та березень 2020 були отримані відповідачем 03.06.2020, кінцевий строк оплати 12.06.2020 (п. 4.2.2. договору), прострочення зобов`язання з оплати товару починається з 13.06.2020. Доказів того, що акти були отримані відповідачем раніше до матеріалів справи не додано. Таким чином, санкції нараховуються за період з 13.06.2020 по 24.06.2020. Оскільки, доказів направлення акту за лютий 2020 №УГР00001377, суду не надано, то відсутні підстави для нарахування санкцій за прострочення оплати вартості газу за вказаним актом.

Суд виконав перерахунок нарахованої пені, 3% річних та втрат від інфляції за період з 13.06.2020 по 24.06.2020 з урахуванням суми заборгованості відповідача перед позивачем за договором № 20 від 26.02.2019.

Згідно розрахунку суду, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 20,2 грн., 3% річних у розмірі - 5,04 грн., втрати від інфляції у розмірі 10,26 грн.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73, 76 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів, які б спростовували наявність заборгованості та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість у розмірі 5132,98 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, офіс 201, ) 5132 (п`ять тисяч сто тридцять дві) грн. 98 коп. основної заборгованості, 10 (десять) грн. 26 коп. втрат від інфляції, пеню у розмірі 20 (двадцять) грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 5 (п`ять) грн. 04 коп. та 950 (дев`ятсот п`ятдесят ) грн. 45 коп. судового збору.

3. В частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» суми основного боргу у розмірі 3862,46 грн, пені у розмірі 1783,35 грн, 3% у розмірі 312,32 грн, втрат від інфляції у розмірі 303,94 грн - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Усатенко І.В.