ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1515/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Борисова Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 16-22)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Санатарчук Лідії Миколаївни ( АДРЕСА_1 )

про усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

28.05.2020р. Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Санатарчук Лідії Миколаївни, в якій просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нежитловими приміщеннями автомийки, бару та офісу, які знаходяться в місті Одесі по вул. Старопортофранківській, 111, площею 836,9 кв.м., та не є предметом оренди, шляхом виселення відповідача із самовільно зайнятих нежитлових приміщень, загальною площею 836,9 кв.м., та надання ПАТ Акціонерному банку "Укргазбанк" фактичного безперешкодного доступу до вказаних приміщень.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.06.2020р. відкрито провадження у справі № 916/1515/20, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "01" липня 2020 р. о 12:30.

03.06.2020р. від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

15.06.2020р. представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, про що у клопотанні наявна відповідна відмітка про ознайомлення представника.

У судовому засіданні 01.07.2020р., в яке з`явився представник позивача, та якому судом було запропоновано надати докази обмеження доступу до приміщення, яке зайнято ФОП Санатарчук Л.М., було відкладено розгляд справи до 03.08.2020р. о 12 год. 00 хв., про що винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні 03.08.2020р., в якому представником позивача було подано до суду заяву про залучення до матеріалів справи акту №1026 від 03.03.2020р. про неможливість отримання доступу до спірного приміщення, судом було продовжено строк підготовчого провадження на 15 календарних днів, закрито підготовче провадження та призначено справу №916/1515/20 до розгляду по суті у судовому засіданні на 17.08.2020р. о 14 год. 00 хв., про що винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні 17.08.2020р. судом оголошено перерву при розгляді справи по суті до 09.09.2020р.о 10 год. 30 хв., про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст.120 ГПК України.

У судове засідання 09.09.2020р. представник позивача не з`явився, про причини відсутності суд не повідомляв.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, що зазначена у витязі з ЄДР (а.с.33-37), у судові засідання не з`являвся, про поважність причин відсутності не повідомляв.

При цьому про розгляд справи судом обізнаний, враховуючи отримання ухвали про відкриття провадження у справі представником ФОП Санатарчук Л.М. наручно, а також ознайомлення представником з матеріалами справи.

Суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Судом враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 р. № 291, від 04.05.2020 р. № 343) з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено на всій території України карантин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" від 30.03.2020р., який набрав чинності 02.04.2020р., було внесено зміни, зокрема, до ГПК України щодо продовження процесуальних строків згідно прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), в тому числі і строків на подання відзиву на позовну заяву та строків розгляду справи.

Водночас в подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020р., який набрав чинності 17.07.2020р., було внесено зміни, зокрема, до ГПК України, щодо процедури продовження процесуальних строків.

Вказаним законом визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно, зокрема, до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Водночас, у визначений законом строк відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву чи клопотання про продовження процесуальних строків, що обґрунтоване неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії внаслідок обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином, не скористався, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк".

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" є власником нерухомого майна: нежитлової будівлі автомийки, бару та офісу, яка знаходиться в місті Одесі по вул. Старопортофранківській, 111, та складається в цілому з нежитлових приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів, загальною площею 945,2 кв.

28.07.2018р. між банком та відповідачем було укладено договір оренди частини нежитлового приміщення №129/07-18/1 зі строком дії до 18.07.2019р., предметом якого виступила частина нежитлового приміщення, площею 108,3 кв.м., третього поверху, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 111.

Після закінчення строку дії договору відповідачем орендоване приміщення звільнено не було, як не було і виконано рішення суду від 04.11.2019р. у справі №916/2063/19 в частині звільнення частини нежитлового приміщення.

У грудні 2019р. позивачу стало відомо, що відповідачем було передано в суборенду частину орендованого за договором №129/07-18/1 нежитлового приміщення, у зв`язку з чим ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до суду з вимогами про визнання договору суборенди недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідач наразі чинить перешкоди ПАТ АБ "Укргазбанк" не тільки у користуванні орендованою ФОП Санатарчук Л.М. частиною нежитлового приміщення, а і взагалі в цілому будівлею автомийки, бару та офісу, яка знаходиться в місті Одесі по вул. Старопортофранківській, 111, загальною площею 836,9 кв.м., та не є предметом договору оренди та яке фактично є таким, що самовільно зайняте.

Відповідачем заблоковано вхід у приміщення в цілому, встановлено охорону, внаслідок чого доступ в приміщення обмежено.

Неодноразово відповідачу надсилались листи з вимогою надати доступ до приміщення в цілому, які були проігноровані.

Звернення до правоохоронних органів також не призвели до звільнення відповідачем самовільно зайнятого приміщення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2018р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Санатарчук Лідією Миколаївною (Орендар) укладено договір оренди частини нежилого приміщенням №129/07-18/1 (а.с.7-10), відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду) частину нежилого приміщення площею 108,3 кв.м, третього поверху, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд.111, загальною площею 945,2 кв.м.

Згідно п. 1.2. договору об`єкт оренди знаходиться у власності Орендодавця на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №426 від 07.02.2018р. Право власності на вищезазначений об`єкт оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2018р., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, індексний номер витягу: 113199804.

Пунктом 9.1. договору було встановлено, що договір діє з 18.07.2018 року до 18.07.2019року, включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З комп`ютерної бази "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/2063/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020р., встановлено факт припинення дії означеного договору оренди з 19.07.2019р., а також те, що ФОП Санатарчук Л.М. після припинення дії договору оренди частини нежилого приміщенням №129/07-18/1 від 18.07.2018 року - не звільнила та станом на момент розгляду справи №916/2063/19 не повернула ПАТ АБ "Укргазбанк" частину нежилого приміщення площею 108,3 кв.м, третього поверху, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд.111, загальною площею 945,2 кв.м., враховуючи, що судом було зобов`язано ФОП Санатарчук Л.М. звільнити та повернути банку приміщення, яке було предметом вищевказаного договору оренди.

Водночас, як вказує позивач, відповідачем не тільки не було повернуто частину орендованого приміщенні, загальною площею 108,3 кв.м., однак самовільно зайнято і іншу частину приміщення, загальною площею 836,9 кв.м.

З метою вирішення питання щодо звільнення відповідачем самовільно зайнятої частини приміщення, площею 836,9 кв.м., розташованого за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд.111, позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області із заявою (повідомленням) про безпідставне заволодіння ФОП Санатарчук Л.М. спірним приміщенням та перешкоджання у доступі та володінні таким приміщенням (а.с.16).

Відповідна заява була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" (журнал єдиного обліку) Головного управління Національної поліції в Одеській області за №4369 (а.с.16).

20.03.2020р. ПАТ АБ "Укргазбанк" було отримано повідомлення Портофранківського відділення приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області вих. №36/2-вих661 від 13.03.2020р. (а.с.17), в якому зазначено, що на момент прийняття рішення даних, які б вказували на підстави для реєстрації матеріалів до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не виявлено, тому на підставі Закону України "про звернення громадян" перевірку матеріалів закінчено.

Також на підтвердження самовільного зайняття відповідачем спірного приміщення позивачем до матеріалів справи залучено акт №1026 від 03.03.2020р., яким засвідчено прибуття представника Управління з контролю та промислового водокористування філіалу "Інфоксводоканал" та представника ПАТ АБ "Укргазбанк" на автомийку феррарі вул. Старопортофранківська для обстеження. Згідно акту, обстеження проведено не було з огляду на відсутність доступу до приміщення, оскільки останнє закрито.

5. Позиція суду.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як встановлено судом, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" направлені на усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями автомойки, бару та офісу, які знаходяться в місті Одесі по вул. Старопортофранківській, 111, площею 836,9 кв.м., шляхом виселення ФОП Санатарчук Лідії Миколаївни із самовільно зайнятих нежитлових приміщень, загальною площею, 836,9 кв.м., та надання ПАТ Акціонерному банку "Укргазбанк" фактичного безперешкодного доступу до вказаних приміщень.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1, 2 ст. 321 цього Кодексу).

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведеною нормою передбачено, що власник майна має право шляхом подання негаторного позову вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Ця норма регулює захист права власності не у будь-якому випадку, а в разі його порушення шляхом чинення перешкод у здійсненні власником його правомочностей з користування та/або розпорядження майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов`язані із позбавленням володіння майном.

Слід наголосити, що під час розгляду позову про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном позивач насамперед має підтвердити право власності на спірне майно та надати суду відповідні докази.

Крім того, однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно положень статей 76, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Надаючи оцінку наявності у позивача права власності на спірне майно, суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Згідно до положень ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

З наведених вище положень законодавства вбачається, що здійснення державної реєстрації прав (в тому числі права власності) на нерухоме майно за загальним правилом означає підтвердження державою фактів набуття, припинення чи переходу відповідних речових прав, що надає право управненій особі посилатися на відомості з Державного реєстру прав у спорах з третіми особами для підтвердження відповідних фактів у встановленому порядку.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нежитлові будівлі автомийки, бару та офісу, загальною площею 945,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд.111, зареєстровано за ПАТ АБ "Укргазбанк".

Враховуючи відомості, наведені в інформаційні довідці, яка засвідчує офіційне визнання та підтвердження державою шляхом проведення державної реєстрації права власності на спірне майно у встановленому законодавством порядку за позивачем, суд вважає доведеним належність ПАТ АБ "Укргазбанк" спірного майна, площею 836,9 кв.м., на праві власності.

Суд також вважає доведеним відсутність між сторонами будь-яких відносин, зокрема правовідносин з оренди, щодо частини нежитлової будівлі автомийки, бару та офісу, площею 836,9 кв.м., зворотного матеріали справи не містять.

При цьому, суд враховує, що, орендуючи частину нежитлової будівлі автомойки, бару та офісу, площею 108,3 кв.м., третього поверху, розташованої за адресою:м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд.111, ФОП Санатарчук Л.М. мала доступ до приміщення в цілому, та при цьому не повернула після припинення дії договору частину приміщення, площею 108,3 кв.м., зворотного матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи наявність в матеріалах справи акту №1026 від 03.03.2020р., яким підтверджено відсутність доступу до спірного приміщення, а також наявність у відповідача доступу до приміщення, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів повернення орендованого майна, площею 108,3 кв.м., після припинення дії договору оренди, факт звернення позивача до правоохоронних органів з повідомленням про самовільне зайняття спірного приміщення, враховуючи також, що відповідачем в порушення вимог ст.ст.74, 76-77 ГПК України, не надано жодних доказів у спростування зайняття спірного приміщення, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Санатарчук Лідію Миколаївну ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) усунути перешкоди у користуванні нежитловими приміщеннями автомийки, бару та офісу, які знаходяться в місті Одесі по вул. Старопортофранківській, буд.111, площею 836,9 кв.м., шляхом виселення Фізичної особи-підприємця Санатарчук Лідії Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) із самовільно зайнятих нежитлових приміщень, загальною площею, 836,9 кв.м., та надання Публічному акціонерному товариству Акціонерному банку "Укргазбанк" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 16-22, ) фактичного безперешкодного доступу до вказаних приміщень.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Санатарчук Лідії Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 16-22, ) 2102 /дві тисячі сто дві/ грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 21 вересня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська