СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2020 р. справа №5023/1871/12

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Попков Д.О.
суддів Стойка О.В., Пелипенко Н.М.
секретар судового засідання Склярук С.І.
за участю представників:
від скаржника Гриценко В`ячеслав Олександрович;
від інших кредиторів не з`явились;
від боржника арбітражний керуючий ліквідатор Жулінський Володимир Борисович (свідоцтво №732 від 04.04.2013р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Харків
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену 17.06.2020р. (повний текст підписано 19.06.2020р.) у м. Харкові
у справі №5023/1871/12 (суддя Усатий В.О.)
за заявою Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молокозавод», смт. Краснопавлівка Харківської області
про визнання банкрутом
кредитори Головне управління ДПС у Харківській області, м. Харків, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, м.Харків, Лозівський міськрайонний центр зайнятості, м. Лозова Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Майл», м. Харків, ОСОБА_1 , м. Харків, Антимонопольний комітет України, м. Київ, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Лозівського відділення, м. Лозова Харківської області
арбітражний керуючий ліквідатор Жулінський Володимир Борисович, м. Харків

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст вимог та ухвали суду першої інстанції:

1. ОСОБА_1 , м. Харків (далі Кредитор, заявник) звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою (а.с.а.с.1-6 т.35) у справі №5023/1871/12 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молокозавод», смт.Краснопавлівка Харківської області (далі Боржник) з вимогами про:

- визнання протиправним та скасування рішення комітету кредиторів, оформленого протоколом №01-3КК від 18.02.2020р.;

- стягнення з Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків, Лозівського міськрайонного центру зайнятості, м. Лозова Харківської області (далі Кредитори) та Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молокозавод», смт. Краснопавлівка Харківської області судових витрат в сумі 5000,00грн.

2. Означена заява вмотивована прийняттям комітетом кредиторів Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молокозавод» незаконного рішення, оформленого протоколом №01-3КК від 18.02.2020р., яким зобов`язано арбітражного керуючого ліквідатора Жулінського Володимира Борисовича, м. Харків звернутись до Господарського суду Харківської області у справі №5023/1871/12 із заявою про визнання аукціону від 29.01.2013р. з продажу майна банкрута, а саме лоту №1 таким, що не відбувся.

2.1. Заявник зазначає, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.10.2015р. у справі №5023/1871/12 було відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та встановлено, що оплата згідно договорів, зокрема, договору купівлі-продажу обладнання від 08.06.2013р. (укладеного відповідно до протоколу проведення аукціону №1/11/290113/1 від 29.01.2013р.) та договору купівлі-продажу нерухомості від 31.05.2013р. (укладеного відповідно до протоколу проведення аукціону №1/11/290113/1 від 29.01.2013р.) здійснена в повному обсязі, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк» є добросовісним набувачем. Означена ухвала Господарського суду Харківської області у справі №5023/1871/12 залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.12.2015р. Таким чином, на думку заявника, відсутні правові підстави для визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

2.2. Окрім того, заявник зазначає, що з боку комітету кредиторів мало місце певне зловживання правом, оскільки договір №1 купівлі-продажу обладнання від 08.06.2013р., про який йдеться у рішенні комітету кредиторів, був розірваний за згодою сторін 01.03.2016р. у зв`язку з неможливістю виконання (додаткова угода №1 від 01.03.2016р. до договору). Окрім того, на думку заявника, при прийнятті оспорюваного рішення комітет кредиторів перевищив визначені законом свої повноваження. Також заявник вказує на сплив строків позовної давності для визнання договорів, про які йдеться в оспорюваному рішенні комітету кредиторів, недійсними.

3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.06.2020р. (повний текст підписано 19.06.2020р.) у справі №5023/1871/12 у задоволенні заяви кредитора ОСОБА_1 , м. Харків було відмовлено.

4. Означена ухвала суду обґрунтована тим, що Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає можливості оскарження рішення зборів/комітету кредиторів суд їх оцінює у загальному порядку при прийнятті рішень на підставі відповідних клопотань цих органів (п.57 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №15 «Про судову практику в справах про банкрутство»), враховуючи також, що посилання заявника на ст.ст.7 та 8 Кодексу України з процедур банкрутства, як на підставу звернення з відповідною заявою, визнано судом необґрунтованим, оскільки з наведених положень не вбачається можливості оскарження рішень зборів комітету кредиторів з підстав незгоди з самою суттю прийнятих на зборах рішень.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. ОСОБА_1 , не погодившись з постановленою ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Харківського області від 17.06.2020р. у справі №5023/1871/12 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення комітету кредиторів, оформлене протоколом №01-3КК від 18.02.2020р.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. помилковий висновок місцевого суду щодо безумовної неможливості оскарження рішення комітету кредиторів, зроблений без дослідження питання чи містить Кодекс з процедур банкрутства пряму заборону захищати право та інтерес у заявлений спосіб;

6.2. залишення судом поза увагою доводів заявника про розірвання за згодою сторін договору №1 купівлі-продажу обладнання від 08.06.2013р., через встановлення неможливості продавцем виконання обов`язку за договором в повному обсязі;

6.3. не надання належної правової оцінки судом першої інстанції ухвали Господарського суду Харківської області від 13.10.2015 у справі №5023/1871/12, якою встановлено факт оплати в повному обсязі за договором купівлі-продажу устаткування №1 від 08.06.2013р. та договором купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель та допоміжних споруд від 31.05.2013р., укладених між ліквідатором Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молокозавод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк»;

6.4. залишення місцевим судом поза увагою доводів заявника щодо порушення комітетом кредиторів строку позовної давності, встановленого для звернення до суду з вимогами про визнання недійсними договорів.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи про банкрутство:

7. Лозівським міськрайонним центром зайнятості, в межах встановленого апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду, зазначає, що:

7.1. рішення комітету кредиторів, оформлене протоколом №01-ЗКК від 18.02.2020р., обґрунтоване невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк» в повному обсязі обов`язку зі сплати 695164,80грн. за майно, придбане за результатами проведення аукціону №1/11/290113/1 від 29.01.2013р., внаслідок чого грошові вимоги кредиторів залишились незадоволеними;

7.2. положення Господарського кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства не передбачають можливості оскарження рішень комітету кредиторів. Зазначає про упереджене ставлення заявника до конкурсних кредиторів яких він визначив як відповідачів, оскільки рішення комітету кредиторів, оформлене протоколом №01-ЗКК від 18.02.2020р., приймалось також за участю Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (98 голосів).

8. Арбітражним керуючим ліквідатором Жулінським Володимиром Борисовичем надано відзив на апеляційну скаргу з пропуском встановленого апеляційним судом строку для його подання, без клопотання про його поновлення, що зумовлює залишення такого відзиву апеляційним судом без розгляду на підставі ч.2 ст.118 Господарського процесуального кодексу України.

9. Іншими учасниками справи про банкрутство в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзивів на апеляційну скаргу надано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

10. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 21.07.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Мартюхіна Н.О. (головуючий, суддя-доповідач), Крестьянінов О.О., Лакіза В.В.

11. Ухвалою від 27.07.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №5023/1871/12 та призначила розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 у судовому засіданні на 23.09.2020р. о 11:00 з повідомленням учасників справи.

12. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2020р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із знаходженням у відпустці судді-доповідача Мартюхіної Н.О., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи та сформовано для розгляду справи колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пелипенко Н.М., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020р. у справі №5023/1871/12.

13. Враховуючи викладене в п.п.10-12 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пелипенко Н.М. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

14. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

15. У судовому засіданні 23.09.2020р. Скаржник підтримав свої вимоги і доводи, викладені у апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.

Арбітражний керуючий ліквідатор Жулінський Володимир Борисович у судове засідання 23.09.2020р. також з`явився, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наголошував на законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду. Зазначив, що Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає можливості оскарження рішень комітету кредиторів, оскільки рішення комітету кредиторів за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу. Зауважив, що оскаржуване рішення комітету кредиторів, оформлене протоколом №01-3КК від 18.02.2020р., було прийнято учасниками одноголосно.

Уповноважені представники інших учасників справи про банкрутству у судове засідання, попри належне повідомлення, не з`явились, про причини неявки не повідомили, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення їх належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

16. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

17. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, постановою Господарського суду Харківської області від 13.07.2012р. Закрите акціонерне товариство «Краснопавлівський молочний завод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Мусієнка Артема Вікторовича.

18. Відповідно до протоколу загальних зборів комітету кредиторів Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молочний завод» від 09.04.2014р. (а.с.а.с.142-145 т.11) загальними зборами кредиторів обрано комітет кредиторів у складі 3-х кредиторів: Управління Пенсійного фонду у Харківській області в Лозівському районі, Лозівського міськрайонного центру зайнятості та Лозівської об`єднаної податкової інспекції.

19. З наявних в матеріалах справи заяв ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молочний завод» - арбітражного керуючого Козаченка В.М. від 23.07.2013р. (а.с.а.с.2-7 т.10, а.с.а.с.2-7 т.11, а.с.а.с.2-6 т.12) вбачається, що останній в порядку ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» звертався до Господарського суду Харківської області з вимогами про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автотранспорту (ГАЗ 53) №Т1-226, №Т1-227, №Т1-225, №Т1-224, №Т1-223, №Т1-227 та №Т1-221 від 01.06.2013р., договору купівлі-продажу обладнання від 08.06.20123р. та договору купівлі-продажу нерухомості від 31.05.2013р., укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк».

Означені заяви обґрунтовані тим, що під час продажу майна банкрута попереднім ліквідатором Мусієнко А.В. були допущені численні порушення, а саме: проведення продажу майна без узгодження із комітетом кредиторів, в оголошенні про проведення аукціону нечітко зазначено як саме продається майно боржника та матеріали справи не містять доказів сплати покупцем грошових коштів за майно. Відтак, договори купівлі-продажу автотранспорту (ГАЗ 53) №Т1-226, №Т1-227, №Т1-225, №Т1-224, №Т1-223, №Т1-227 та №Т1-221 від 01.06.2013р., обладнання від 08.06.20123р. та нерухомості від 31.05.2013р. не відповідають вимогам Цивільного кодексу України.

20. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.10.2015р. у справі №5023/1871/12 (а.с.а.с.171-174 т.17) було відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та встановлено, що оплата згідно договорів, зокрема, договору купівлі-продажу обладнання від 08.06.2013р. (укладеного відповідно до протоколу проведення аукціону №1/11/290113/1 від 29.01.2013р.) та договору купівлі-продажу нерухомості від 31.05.2013р. (укладеного відповідно до протоколу проведення аукціону №1/11/290113/1 від 29.01.2013р.) здійснена в повному обсязі, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк» є добросовісним набувачем.

21. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.05.2016р. здійснено заміну кредитора - Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області на Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області в межах заявлених кредиторських вимог.

21.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.08.2019р. задоволено заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про заміну кредитора у справі №5023/1871/12. Замінено кредитора - Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

21.2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.07.2019р. у справі №5023/1871/12 замінено Лозівську об`єднану податкову інспекцію ГУ ДФС у Харківській області на її правонаступника - Головне управління ДФС у Харківській області, а ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2019р. замінено кредитора - Головне управління ДФС у Харківській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області.

22. Місцевим судом встановлено, що наразі членами комітету кредиторів є: Головне управління ДПС у Харківській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області та Лозівський міськрайонний центр зайнятості.

23. Ухвалами Господарського суду Харківської області від 06.02.2014р., від 24.12.2015р. та від 02.03.2017р. у справі №5023/1871/12 неодноразово змінювалися ліквідатори Боржника, тоді як ухвалою суду від 13.11.2019р. ліквідатором призначено арбітражного керуючого Жулінського Володимира Борисовича.

24. 18.02.2020р. ліквідатором арбітражним керуючим Жулінським Володимиром Борисовичем скликано та проведено засідання комітету кредиторів, оформленого протоколом №01-3КК від 18.02.2020р. (а.с.а.с.10-16 т.35).

На означеному засіданні комітету кредиторів Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молочний завод» були присутні:

- представник Головного управління ДПС у Харківській області (з правом вирішального голосу 7133 голосів),

- представник Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (з правом вирішального голосу 98 голосів),

- представник Лозівського міськрайонного центру зайнятості (з правом вирішального голосу 5 голосів),

- ліквідатор боржника, арбітражний керуючий Жулінський Володимир Борисович (з правом дорадчого голосу),

- представник конкурсного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Майл» (без права голосу),

- конкурсний кредитор Гриценко В`ячеслав Олександрович (без права голосу).

24.1. На порядок денний засідання комітету кредиторів були поставлені наступні питання:

1. Розгляд звіту ліквідатора;

2. Розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Майл» про розгляд комітетом кредиторів питань щодо:

- визнання недійсним договору №1 від 08.06.2013р. купівлі-продажу обладнання, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Краснопавлівський молочний завод» в особі ліквідатора Мусієнко А.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк»;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель та допоміжних споруд від 31.05.2013р., укладеного між Закритим акціонерним товариством «Краснопавлівський молочний завод» в особі ліквідатора Мусієнко А.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк»;

- скасування державної реєстрації права спільної часткової власності Толубець О.В. та ОСОБА_2 на комплекс нежитлових будівель та допоміжних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребування з чужого незаконного володіння та повернення до складу ліквідаційної маси банкрута нерухомого майна: комплексу нежитлових будівель та допоміжних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також обладнання, переданого за договором №1 від 08.06.2013р.

24.2. За результатами розгляду питань порядку денного одноголосно було вирішено прийняти до відома звіт ліквідатора про хід ліквідаційної процедури Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молочний завод» та зобов`язати ліквідатора арбітражного керуючого Жулінського Володимира Борисовича звернутись до господарського суду із заявою про визнання недійсними результатів аукціону від 29.01.2013р. з продажу майна банкрута, а саме лоту №1.

25. 04.06.2020р. ліквідатор Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молочний завод» Жулінський Володимир Борисович звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою (а.с.а.с.1-11 т.37) про:

- визнання недійсними результатів прилюдних торгів (аукціону), що відбулись 29.01.2013р. з продажу майна банкрута у справі №5023/1871/12, які проведено універсальною спеціалізованою товарною біржею «Укрінкомбіржа» та оформлені протоколом №1/11/290113/1 від 29.01.2013р.;

- визнання недійсним договору №1 купівлі-продажу обладнання від 08.06.2013р., укладеного між Закритим акціонерним товариством «Краснопавлівський молочний завод» в особі ліквідатора Мусієнко А.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк»;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель та допоміжних споруд від 31.05.2013р., укладеного між Закритим акціонерним товариством «Краснопавлівський молочний завод» в особі ліквідатора Мусієнко А.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Деліус Мілк» та посвідчений приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Завадою М.В.;

- скасування державної реєстрації права спільної часткової власності Толубець О.В. та ОСОБА_2 на комплекс нежитлових будівель та допоміжних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребування із чужого незаконного володіння та повернення до складу ліквідаційної маси банкрута нерухомого майна: комплекс нежитлових будівель та допоміжних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: основний виробничий цех літ.«А-2», загальною площею 1349,9кв.м; котельня літ.«Г» -168,3кв.м, мазутосховище літ.«Д»- 30,5кв.м; матеріальний склад літ.«Е» - 211кв.м; підстанція літ.«Ж» - 41,8кв.м; очисні споруди літ.«З» - 65,0кв.м.; мийка автомолочних цистерн літ.«В» - 195,3кв.м; прохідна літ.«Б» - 30,00кв.м; водомірний вузол літ.«К» -7,4кв.м; убиральня літ.«У» - 2,8кв.м.; огорожа літ. «№»; ворота літ.«№-1»; ворота літ.«№2»; змощення літ.«З», а також обладнання, передане за договором №1 купівлі-продажу обладнання від 08.06.2013р.

26. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2020р. у справі №5023/1871/12 було призначено до розгляду заяву ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Краснопавлівський молочний завод» Жулінського Володимира Борисовича про визнання недійсними результатів прилюдних торгів (аукціону), що відбулися 29.01.2013р. з продажу майна банкрута, які проведено універсальною спеціалізованою товарною біржою «Укрінкомбіржа» та оформлених протоколом №1/11/290113/1 від 29.01.2013р. на 18.08.2020р. об 10:40.

27. Означені обставини підтверджуються наявними матеріалами та учасниками у справі про банкрутство не заперечуються.

28. Відносно означених обставин місцевий суд розглянув спірні питання в контексті відповідних приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

29. Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що Кодекс України з процедур банкрутства було опубліковано 20.04.2019р. в офіційному виданні: Голос України - №77, останній набрав чинності 20.04.2019р. та введений в дію 21.10.2019р.

30. Приписами п.2 Прикінцевих та перехідних положень означеного Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

31. У той час, згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відтак, розгляд справи №5023/1871/12 за заявою ОСОБА_1 , як вірно зазначено судом першої інстанції, здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

32. Згідно з ч.6 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства, на час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб.

Приписами ч.8 цієї статті встановлено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства. У роботі комітету мають право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, забезпечений кредитор, у разі необхідності представник органу, уповноваженого управляти державним майном, і представник органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.9 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства, рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів.

33. Згідно з приписами ч.2. ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Своєю чергою, за змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

34. Проаналізувавши наявні матеріали справи в контексті доводів та вимог позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення комітету кредиторів, оформленого протоколом №01-3КК від 18.02.2020р., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

34.1. З матеріалів справи та обґрунтування позовної заяви ОСОБА_3 не вбачається яке саме матеріальне право чи законний інтерес останнього забезпечується захистом у спосіб подання такого позову. Колегія суддів зважає на те, що сутність викладеної позивачем позицій значною мірою зводиться до обґрунтування законності розглядуваного на зборах комітету кредиторів відчуження майна, тоді як ОСОБА_3 не є навіть учасником правовідносин з відчуження на момент його вчинення. Наразі, діюче процесуальне законодавство не передбачає можливості превентивного захисту однією особою в межах провадження з іншим предметом можливих прав і інтересів інших осіб (зокрема, покупців майна банкрута), які можуть бути об`єктом судової оцінки за заявою ліквідатора (п.25 цієї постанови). Колегія звертає увагу Скаржника, що і ст.55 Конституції України і ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України гарантують судовий захист саме свого порушеного права чи інтересу.

34.2. Порушення відповідного (невизначеного і недоведеного у даному випадку) суб`єктивного права/інтересу Позивача вимагає об`єктивної протиправності оскаржуваного рішення комітету кредиторів. Однак таке рішення, оформлене протоколом №01-3КК від 18.02.2020р., прийнято останнім в межах передбаченої ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства компетенції та з дотриманням вимог ч.9 означеної статті - за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах комітету кредиторів. Наразі, доцільність чи бажаність/не бажаність для зацікавлених осіб, які згідно вимог діючого законодавству про банкрутство, не визначені серед кола уповноважених ухвалювати таке рішення, не є критерієм оцінки його законності, адже за змістом ч.2 ст.19 Конституції України суд не може перебирати на себе повноваження комітету кредиторів та ревізувати його рішення в аспекті таких критеріїв.

34.3. Своєю чергою, в силу вказаного конституційного припису, що кореспондується із вимогами ст.11 Господарського процесуального кодексу України, навіть за умов доведеності існування захищуваного суб`єктивного права/інтересу та факту його порушення оскаржуваним рішенням комітету кредиторів, суд не може запроваджувати в порядку реалізації своїх повноважень не передбачені способи захисту, за винятком випадку, що узгоджується із ст.8 Конституції України та ст.ст.6, 13 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. відсутність іншої можливості забезпечення ефективного захисту порушених прав та інтересів.

Судова колегія підтримує висновок суду першої інстанції та зазначає, що норми Кодексу України з процедур банкрутства (зокрема, ст.7 означеного Кодексу) не передбачають ані можливості, ані права на оскарження рішення комітету кредиторів, за умови, якщо воно було прийнято повноважним складом комітету кредиторів та належні чином було організовано та проведено засідання комітету кредиторів (належним чином повідомлені всі члени комітету кредиторів тощо) заявлені вимоги не підпадають під жодну з наведених категорій розглядуваних спорів (а отже і можливих способі судового захисту).

34.5. Рішення комітету кредиторів за своєю правовою природою не є ані правочином, ані актом юридичної особи, державного чи іншого органу і суд може надавати їм оцінку під час прийняття судових актів, пов`язаних із реалізацією таких рішень. Таким чином, господарським судом оцінюється зміст рішення комітету кредиторів, на підставі якого відбулось звернення до суду з відповідними вимогами, зокрема, про визнання недійсними результатів прилюдних торгів (аукціону) та укладених договорів купівлі-продажу обладнання від 08.06.20123р./нерухомості від 31.05.2013р., як у розглядуваному випадку, при прийнятті рішення щодо таких заяв у загальному порядку в межах відповідного провадження за такими заявами (п. 26 цієї постанови), що і забезпечує ефективний спосіб судового захисту інтересів всіх зацікавлених осіб в таких випадках.

Означена позиція щодо необхідності оцінки судом рішення зборів комітету кредиторів на його відповідність Кодексу України з процедур банкрутства при прийнятті судових актів у справі, а не окремо шляхом визнання такого рішення недійсним, також відображена в постановах Верховного Суду від 04.03.2020р. у справі №5/72-Б-10 та від 04.10.2018р. у справі №11/60.

34.6. Апеляційний суд зазначає, що вимога заявника про визнання повноважного рішення комітету кредиторів недійсним на підставі не згоди зі змістом такого рішення кредитора, який не входить до комітету кредиторів та приймає участь у засіданні без права голосу, являє собою не тільки втручання останнього у механізм прийняття рішень комітетом кредиторів, обраного представляти інтереси всіх кредиторів під час проведення процедур банкрутства, але й протиправне (поза межами процедури розгляду відповідної заяви ліквідатора п.п.25, 26 цієї постанови) втручання в надання належної правової оцінки відповідним вимогам. Дійсно, міркування позивача довкола законності договорів з відчуження (щодо розірвання договору №1 купівлі-продажу обладнання від 08.06.2013р., преюдиційності обставин оплати тощо) та позовної давності (яка за змістом ст.267 Цивільного кодексу України може застосувати тільки суд, що розглядає відповідні вимоги, щодо яких стосується питання позовної давності, а не комітет кредиторів, чи суд, який розглядатиме інші вимоги), не можуть бути об`єктом судової оцінки в межах даного провадження.

34.7. Більш того, вимагаючи скасування у судовому порядку рішення комітету кредиторів про звернення до суду задля захисту інтересів кредиторів в межах справи про банкрутство (обґрунтованість такого звернення може оцінюватися лише у провадженні з його розгляду), Позивач намагається перешкодити в реалізації ліквідатором гарантій, визначених ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України на судовий захист. Вказане неналежне використання права на ініціацію позову і являє собою зловживання правом у розумінні ч.3 ст.13 Цивільного кодексу України.

35. Відтак, колегія суддів не вбачає порушення або невірного застосування місцевим судом положень законодавства про банкрутство при розгляді та обґрунтованій відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення комітету кредиторів, оформленого протоколом №01-3КК від 18.02.2020р.

36. Зважаючи на викладені в п.п.34-36 цієї постанови міркування, судова колегія апеляційної інстанції зазначає про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Харківської області від 17.06.2020р. у справі №5023/1871/12, що за змістом ст.276 Господарського процесуального кодексу України зумовлює залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

37. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.06.2020р. (повний текст підписано 19.06.2020р.) у справі №5023/1871/12 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.06.2020р. (повний текст підписано 19.06.2020р.) у справі №5023/1871/12 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок ОСОБА_1 , м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 23.09.2020р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 25.09.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя Н.М. Пелипенко

Надіслано судом до ЄДРСР 25.09.2020р.