ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.2020 Справа № 905/619/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Доннік Н.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика миловарні традиції (36034, м. Полтава, вул. Половки, 72, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1 А, )

про стягнення 72 246,95 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гур`янов C.Б., за довіреністю; від відповідача: не з`явивлись.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фабрика миловарні традиції звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення 72 246,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №7385-ДУ-УМТС-Т від 26.12.2018 щодо оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.04.2020р. було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, а відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

16.04.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 15.04.2020, скріплене електронним цифровим підписом, у якому останній, посилаючись на п.4 розділу X Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, просив суд надати ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля строк для подачі відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня закінчення карантину та строк для подачі заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.04.2020р. встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), або з дня вручення даної ухвали, якщо вона вручена після закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.06.2020р. клопотання позивача №3/03/20 від 23.03.2020 про витребування доказів задоволено частково, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля надати наступні документи:

- другий примірник видаткової накладної №109 від 23.01.2019 року та наряд на отримання ТМЦ/довіреність на отримання ТМЦ;

- другий примірник видаткової накладної №110 від 23.01.2019 року та наряд на отримання ТМЦ/довіреність на отримання ТМЦ;

- другий примірник видаткової накладної №112 від 23.01.2019 року та наряд на отримання ТМЦ/довіреність на отримання ТМЦ;

- другий примірник видаткової накладної №113 від 23.01.2019 року та наряд на отримання ТМЦ/довіреність на отримання ТМЦ;

- другий примірник видаткової накладної №883 від 18.04.2019 року та наряд на отримання ТМЦ/довіреність на отримання ТМЦ;

- другий примірник видаткової накладної №792 від 19.04.2019 року та наряд на отримання ТМЦ/довіреність на отримання ТМЦ.

06.08.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 04.08.2020, у якому останній, зокрема, зазначив, що позивачем не доведений факт порушення відповідачем строку на виконання грошового зобов`язання за видатковими накладними, в яких не міститься дати, вказаної покупцем, а тому, немає жодних підстав для застосування до відповідача заходів судового примусу у вигляді стягнення суми грошового зобов`язання, пені, відсотків річних та інфляційних втрат.

27.08.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив №98 від 25.08.2020, в якій позивач заперечує щодо доводів відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Донецької області від 23.06.2020р. на адресу суду від відповідача супровідним листом б/н від 01.09.2020 надійшли примірники видаткових накладних №№ 109, 110, 112, 113, 883, 792.

Позивач у судове засідання 14.09.2020р. з`явились, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштової кореспонденції.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

26.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (далі покупець або відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фабрика миловарні традиції (далі постачальник або позивач) було укладено договір поставки №7385-ДУ-УМТС-Т (далі договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору в порядку та на умовах, передбачених даним договором, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію, в асортименті, кількості, та строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у даному договорі та специфікаціях, які є невід`ємними частинами до даного договору.

Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію у відповідності з умовами даного договору.

Згідно з п. 4.1 договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості та по цінах узгоджених сторонами в специфікаціях до даного договору.

За приписами п. 5.4 договору розрахунки за поставлену продукцію за даним договором виконуються покупцем шляхом безготівкового розрахунку на поточний рахунок постачальника впродовж 5 (п`яти) робочих днів с 90 (дев`яностого) календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

У разі несвоєчасної оплати продукції, покупець, за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення оплати від вартості не оплаченої продукції, але не більше 5% від вартості несвоєчасно неоплаченої продукції (п. 6.8 договору).

Пунктом 10.1 договору встановлено, що договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2019.

У разі не виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором, строк дії договору пролонгується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивачем на виконання умов договору та специфікації було здійснено поставку товару, що підтверджується:

видатковою накладною №107 від 23.01.2019 на суму 249,00 грн.;

видатковою накладною №108 від 23.01.2019 на суму 11 970,00 грн.;

видатковою накладною №109 від 23.01.2019 на суму 35 910,00 грн.;

видатковою накладною №110 від 23.01.2019 на суму 9 599,94 грн.;

видатковою накладною №111 від 23.01.2019 на суму 287,28 грн.;

видатковою накладною №112 від 23.01.2019 на суму 1 596,00 грн.;

видатковою накладною №113 від 23.01.2019 на суму 361,80 грн.;

видатковою накладною №115 від 24.01.2019 на суму 41 831,16 грн.;

видатковою накладною №883 від 18.04.2019 на суму 3 550,20 грн.;

видатковою накладною №792 від 19.04.2019 на суму 15,00 грн.

Загальна сума поставки становить 105 370,38 грн.

Відповідачем продукція була прийнята без зауважень.

11.05.2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №91 щодо оплати заборгованості.

30.07.2019 року відповідачем оплата за поставлену продукцію була здійснена не в повному обсязі, а на суму 48 129,00 грн., внаслідок чого, утворилась заборгованість в розмірі 57 241,38 грн., що стало підставою для звернення з даним позову до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст даного договору з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Видаткова накладна №107 від 23.01.2019 на суму 249,00 грн. не містить дати отримання відповідачем.

Видаткова накладна №108 від 23.01.2019 на суму 11 970,00 грн. не містить дати отримання відповідачем.

Видаткова накладна №109 від 23.01.2019 на суму 35 910,00 грн. містить відмітку про отримання 24.01.2019.

Видаткова накладна №110 від 23.01.2019 на суму 9 599,94 грн. містить відмітку про отримання 28.01.2019.

Видаткова накладна №111 від 23.01.2019 на суму 287,28 грн. не містить дати отримання відповідачем.

За видатковою накладною №112 від 23.01.2019 на суму 1 596,00 грн. міститься відмітка про отримання на товарино-транспортній накладній - 01.02.2019.

Видаткова накладна №113 від 23.01.2019 на суму 361,80 грн. не містить дати отримання відповідачем.

За видатковою накладною №115 від 24.01.2019 на суму 41 831,16 грн. міститься відмітка про отримання на товарино-транспортній накладній - 28.01.2019.

Видаткова накладна №883 від 18.04.2019 на суму 3 550,20 грн. містить відмітку про отримання 19.05.2019.

Видаткова накладна №792 від 19.04.2019 на суму 15,00 грн. не містить дати отримання відповідачем.

Факт отримання товару за вищевказаними накладними не заперечується відповідачем.

Проте, відповідач не надав доказів (як-то перевізні документи), з яких вбачається дата доставки товару на його адресу інша ніж дата виписки видаткової накладної (№107, 108, 109, 110, 111, 113, 883, 792)

З іншого боку, позивачем не спростовані дати отримання товару відповідачем, які проставлені на товарно-транспортних накладних перевізника (сторонньої особи) за видатковими накладними №112 та №115.

Тобто, відповідачем доведено, що по видатковим накладним №112 та №115 товар отриманий 01.02.2019 та 28.01.2019.

А тому, строки прострочення зобов`язань з оплати по видатковим накладним №112 та №115 відраховуються судом не з дати видаткових накладних, а з дати отримання товару відповідно до п.п. 4.7, 5.4 договору.

За видатковими накладними №107, 108, 109, 110, 111, 113 строк оплати (з урахуванням вихідних та святкових днів) настав - 01.05.2019 року, за видатковою накладною №115 07.05.2019, за видатковою накладною №112 10.05.2019, за видатковою накладною №883 25.07.2019, за видатковою накладною №792 26.07.2019.

Відповідачем не надано доказів оплати суми основної заборгованості в розмірі 57 241,38 грн., тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивачем заявлена до стягнення пеня на підставі п. 6.8 договору поставки за період з 27.04.2019 по 20.03.2020 в розмірі 2862,05 грн., у зв`язку з тим, що розмір пені не може перевищувати 5% від суми заборгованості.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом перевірено арифметичний розрахунок пені та встановлено, що він є арифметично вірним, тому, позовна вимоги про стягнення пені в сумі 2 862,05 грн. підлягає задоволенню.

Позивачем заявлені до стягнення 3% річних за період з 27.04.2019 по 20.03.2020 в розмірі 11 630,00 грн. та інфляційні втрати за період з 01.08.2019 по 29.02.2020 в розмірі 513,90 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд одразу зазначає, що позивачем невірно визначено дату початку виникнення заборгованості, період прострочення починається з 01.05.2019 року.

Дослідивши поданий розрахунок трьох відсотків річних, господарським судом встановлено, що він є арифметично невірними, за розрахунком суду розмір трьох відсотків річних становить 1498,81 грн.

Розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним, тому, інфляційні втрати в розмірі 513,90 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову сума судового збору розподіляється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Також, позивачем до позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які останній очікує понести впродовж розгляду справи, але станом на дату постановлення рішення суду не були надані документи, які підтверджують понесені витрати.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика миловарні традиції до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення: 57 241,00 грн. основного боргу задовольнити, 3% річних в сумі 11630, грн. задовольнити частково в розмірі 1498,81 грн., пені в сумі 2 862,05 грн. задовольнити, інфляційних збитків в сумі 513,90 грн.- задовоьнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика миловарні традиції 57241,00 грн. основного боргу, 3% річних в сумі 1498,81 грн., пені в сумі 2 862,05 грн. задовольнити, інфляційні збитки в сумі 513,90 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1 807,24 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 14.09.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.09.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фабрика миловарні традиції (36034, м. Полтава, вул. Половки, 72, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1 А, ).

Суддя О.М. Сковородіна