номер провадження справи 4/128/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 Справа № 908/1862/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справу

За позовом Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради, (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, а/с 3)

до відповідача Фізичної особи - підприємця Щербань Олексія Віталійовича, ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 2996, 98 грн.

24.07.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява №2790 від 20.07.2020 (вх. № 2018/08-07/20 від 24.07.2020) Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради до Фізичної особи - підприємця Щербань Олексія Віталійовича про стягнення 2996, 98 грн. заборгованості за договором на централізоване водопостачання №ВП-59 від 18.07.2019, в тому числі 2 348, 86 грн. основного боргу, 164, 42 грн. штрафу, 431, 88грн. пені та 51, 82 грн. 3 % річних.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2020 справу № 908/1862/20 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду від 29.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1862/20, присвоєно справі номер провадження 4/128/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам встановлені строки подання письмових заяв по суті спору.

Позовні вимоги ґрунтуються на ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549 610, 611, 612, 625, 629 ЦК України ст.ст. 193, 198, 218, 220, 222, 224, 230, 231 ГК України та договорі на централізоване водопостачання №ВП-59 від 18.07.2019, на підставі яких позивач просить позов задовольнити, стягнути з Фізичної особи - підприємця Щербань Олексія Віталійовича 2 348, 86 грн. основного боргу, 164, 42 грн. штрафу, 431, 88грн. пені та 51, 82 грн. 3 % річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою-підприємцем) фізичної особи-підприємця.

В листі Міністерства юстиції України від 23.01.2018 № 1028/8.4.3/Ін-18 надано роз`яснення, що згідно статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованим місцем знаходження Фізичної особи - підприємця Щербань Олексія Віталійовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 , що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 29.07.2020 про відкриття провадження у справі №908/1862/20 повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що судом вжито необхідних заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 29.07.2020 у справі №908/1862/20 відповідачу запропоновано подати відзив у строк не пізніше 17.08.2020.

При цьому судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень» http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свою позицію у спорі не повідомив, обґрунтованих заперечень проти позову не висловив.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 28.08.2020 сплив тридцятиденний строк наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 23.09.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

18.07.2019 між Комунальним підприємством "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (виконавцем, позивач у справі) та Фізичною особою - підприємцем Щербань Олексієм Віталійовичем (споживачем, відповідач у справі) укладено договір на централізоване водопостачання №ВП-59 (далі за текстом - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати Споживачу централізоване водопостачання, а Споживач зо бов`язується своєчасно, у строки і на умовах, що передбачені цим Договором, оплачувати надані послуги відповідно до затверджених тарифів та обсягів спожитих послуг, визначених відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця. Послуги оплачуються в безготівковій формі або готів кою. За бажанням Споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Основним документом для обліку та оплати є акт. Акт є первинним документом, який підтверджує факт здійснен ня господарської операції з правом формування у Виконавця доходу і дебіторської заборгованості, у Споживача - ви трат та кредиторської заборгованості. Акт виписується Споживачеві по фактичним показникам засобів обліку в 2-х примірниках. В разі відсутності засобів обліку розрахунок обсягу наданих послуг здійснюється згідно п.5.14, 5.24 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пун ктах України. Акт передається Споживачу нарочно або пересилається поштою. Споживач зобов`язаний повернути підписаний 1 примірник акту на адресу Виконавця протягом трьох робочих днів з дня отримання акту. Якщо Спожи вач повертає не підписаний акт з письмовим повідомленням із зазначеними причинами відмови, Виконавець, розгля нувши причини відмови, повинен повторно оформити акт та направити Споживачеві для підписання. У випадку непо вернення Споживачем акту протягом трьох робочих днів буде вважатися, що акт Споживачем прийнятий та підписа ний, претензій Споживач до виконання послуг Виконавця не має. Акти Виконавцем виписуються останнім днем звіт ного місяця.

Пунктами 3.3, 3.4 Договору визначено, що розрахунки за спожиті послуги, що надаються за цим Договором, здійснюються в грошовій формі протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання акту і перераховуються на розрахунковий рахунок Виконавця. Відмова Споживача від підписання актів не звільняє його від оплати спожитих послуг.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 Договору строк надання послуг: з 30.04.2019 по 29.04.2020. Місце надання послуг: Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Набережна,19, павільйон 10, відповідно до Додатку 1.

Договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 29.04.2020 року, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань за Договором. (п. 10.1 Договору).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору позивач надав послуги на загальну суму 2348, 86 грн., що підтверджується актами про надання послуг з централізованого водопостачання, а саме:

- №1/4-ВП 8.2019 від 28.08.2019 на суму 302,33 грн.;

- №1/4-ВП 8.2019 від 29.08.2019 на суму 523,26 грн.;

- №1/4-ВП 8.2019 від 30.08:2019 на суму 523,26 грн.;

- №1/4-ВП 8.2019 від 31.08.2019 на суму 325,58 грн.;

- №1/4-ВП 9.2019 від 30.09.2019 на суму 186,05 грн.;

- №1/4-ВП 10.2019 від 31.10.2019 на суму 232,56 грн.;

- №1/4-ВП 11.2019 від 30.11.2019 на суму 127,91 грн.;

- №1/4-ВП 12.2019 від 31.12.2019 на суму 127,91 грн.

Акти від 28.08.2019, від 29.08.2019, від 30.08:2019, від 31.08.2019, від 30.09.2019, від 31.10.2019 скріплені підписами уповноважених осіб позивача і відповідача, без жодних зауважень та заперечень.

Акти від 30.11.2019, від 31.12.2019 не містять підпису споживача, проте в силу п. 3.4 Договору є підставою для проведення розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за договором №ВП-59 від 18.07.2019, КП "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради на адресу споживача направлено претензію № 235 від 03.02.2020 з вимогою негайно перерахувати суму заборгованості за Договором №ВП-59 від 18.07.2019, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, скріплений штемпелем поштового зв`язку за 03.02.2020.

Відповідачем вказана претензія залишилась без відповіді та задоволення.

Предметом розгляду позовних вимог є стягнення 2 348, 86 грн. основного боргу за договором на централізоване водопостачання №ВП-59 від 18.07.2019, 164, 42 грн. штрафу, 431, 88грн. пені та 51, 82 грн. 3 % річних.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать наявні матеріали цієї справи, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання належним чином не виконав оплату наданих послуг не здійснив.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк встановлений договором, або законом.

Враховуючи положення пункту 3.3 Договору кінцевий строк здійснення розрахунків за Договором - по акту №1/4-ВП 8.2019 від 28.08.2019 - до 04.09.2019; - по акту №1/4-ВП 8.2019 від 29.08.2019 - до 05.09.2019; - по акту №1/4-ВП 8.2019 від 30.08:2019 - до 06.09.2019; - по акту №1/4-ВП 8.2019 від 31.08.2019 - до 06.09. 2019; - по акту №1/4-ВП 9.2019 від 30.09.2019 - до 07.10. 2019; - по акту №1/4-ВП 10.2019 від 31.10.2019 - до 07.11.2019; - по акту №1/4-ВП 11.2019 від 30.11.2019 - до 06.12.2019; - по акту №1/4-ВП 12.2019 від 31.12.2019 - до 10.01.2020.

На день розгляду спору відповідач доказів оплати наданих послуг суду не надав.

Порушенням зобов`язання, за змістом ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач плату за надані послуги в повному обсязі не здійснив, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 2348, 86 грн. підтверджується матеріалами справи.

Нормами статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання малу бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Приписом ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує пунктом 6.2.3 Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення платежів за послуги споживач несе відповідальність шляхом сплати пені в розмірі 0,1 % суми боргу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної суми боргу. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

За невиконання грошових зобов`язання за Договором позивачем пред`явлена до стягнення пеня в розмірі 431, 88грн., яка розрахована по кожному акту окремо, за загальний період з 05.09.2019 по 13.07.2020.

Судом перевірено заявлений позивачем розмір пені та встановлено, що при розрахунку пені період заборгованості визначено невірно.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 164, 42 грн. штрафу за прострочення оплати товару.

Частиною 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. міститься вказівка, що чинним законодавством не виключена можливість встановлення в укладеному сторонами договорі застосування до грошового зобов`язання не тільки пені, а й іншого виду неустойки - штрафу, притому і як самостійного заходу відповідальності, і як такого, що застосовується поряд з пенею.

У відповідності до п. 6.2.3 Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення платежів за послуги споживач несе відповідальність шляхом сплати пені в розмірі 0,1 % суми боргу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної суми боргу. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Факт прострочення відповідачем терміну оплати наданих послуг, передбаченого 3.3 Договору є доведеним та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 164, 42 грн. штрафу на підставі п. 6.2.3 Договору є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 51, 82 грн. грн. 3 % річних, які розраховані по кожному акту, за загальний період з 05.09.2019 по 13.07.2020.

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок 3% річних позивачем виконаний правильно.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач свою правову позицію у справі не висловив, доказів оплати наданих послуг не надав.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позов Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради до Фізичної особи - підприємця Щербань Олексія Віталійовича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Щербань Олексія Віталійовича, ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради, (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, а/с 3, ) 2 348 (дві тисячі триста сорок вісім) грн. 86 коп. основного боргу, 431 (чотириста тридцять одну) грн. 88 коп. пені, 164 (сто шістдесят чотири) грн. 42 коп. штрафу, 51 (п`ятдесят одну) грн. 82 коп. 3 % річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 10 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено "23" вересня 2020р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.