ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р.

м. Київ

Справа № 911/319/20

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянув в порядку загального позовного провадження

позов Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 (70605, Запорізька обл., Пологівський р-н, м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд 162, кв. 11, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм (08472, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н., с. Світанок, вул. Київська, буд. 5/4, )

про стягнення боргу, штрафу, відсотків річних,

за участю представників:

позивача: не з`явилися.

відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява №48/20-юр від 29.01.2020 Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм про стягнення 3099037,74 грн боргу, 619807,55 грн штрафу, 370865,67 грн відсотків річних за договором поставки №ЧК_005 ДО від 13.12.2018.

Також, у позовних вимогах позивач просить суд нарахувати до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм на користь Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 48% річних за період з 30.01.2020 року і до моменту виконання рішення суду в частині сплати основного боргу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями №335/20 від 06.02.2020 справу передано до розгляду судді Черногузу А.Ф.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.02.2020 позовну заяву №48/20-юр від 29.01.2020 залишено судом без руху.

28.02.2020 до Господарського суду Київської області надійшла заява №91/20-юр від 26.02.2020 щодо ухвали Господарського суду Київської області від 17.02.2020 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалю Господарського суду Київської області від 06.03.2020 позовну заяву №48/20-юр від 29.01.2020 повернуто позивачу з підстав не виконання останнім ухвали суду від 17.02.2020.

Через канцелярію суду від позивача надійшла апеляційна скарга №168/20-юр від 25.03.2020 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.03.2020.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 ухвалу Господарського суду Київської області від 06.03.2020 скасовано, справу № 911/319/20 направлено для розгляду до Господарського суду Київської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого судового засідання призначено на 14.07.2020. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

З цих підстав судом запропоновано сторонам вирішити питання щодо можливості розгляду даної справи судом у підготовчому судовому засіданні та по суті без участі представників сторін за матеріалами та доказами, які подані та будуть подані сторонами у справі, а також, з поданням письмових тез-виступів представників при розгляді справи по суті, у разі продовження карантину.

Відповідно до п. 3 ч. 11 Глави ХІХ прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (№ 540-IX) розділ Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Через канцелярію суду 12.06.2020 від позивача надійшло клопотання №331/20-юр від 10.06.2020 про участь позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні іншого суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями №11682/20 від 12.06.2020 розгляд вказаного клопотання передано до розгляду судді Саванчук С.О. у зв`язку з перебуванням судді Черногуза А.Ф. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2020 (суддя Саванчук С.О.) задоволено клопотання Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 про участь позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції та доручено Господарському суду Запорізької області забезпечити проведення судового засідання 14.07.2020 в режимі відеоконференції.

14.07.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшов супровідний лист №407/20-юр від 14.07.2020 про участь у судовому засіданні представника ПП Бізон-Тех 2006.

У підготовчому судовому засіданні 14.07.2020 судом відкладено розгляд справи на 03.08.2020, задоволено клопотання позивача про проведення наступного судового засідання за його участі у режимі відеоконференції, призначено розгляд справи 03.08.2020 о 15:00 у режимі відеоконференції та доручено Господарському суду Запорізької області забезпечити проведення судового засідання 03.08.2020 у режимі відеоконференції.

У підготовчому судовому засіданні 03.08.2020 судом відкладено судове засідання на 17.08.2020.

У судовому засіданні 17.08.2020 судом закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2020.

08.09.2020 через електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання №533/20-юр від 08.09.2020 про відкладення розгляду справи.

У судове засідання з розгляду справи по суті 08.09.2020 представники сторін не з`явились, судом ухвалено рішення у справі.

Позов обгрунотовано наступним:

- 13.12.2018 між Приватним підприємством Бізон-Тех 2006 (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм укладено Договір поставки №ЧК_005 ДО;

- на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 11600135,00 грн;

- відповідач розрахувався за поставлений товар лише частково, у зв`язку з цим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 3099037,74 грн;

- з підстав неоплати відповідачем товару, позивачем, також, нараховано відповідачу 619807,55 грн штрафу, 370865,67 грн 48% річних.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Вказаний факт підтверджується рекомендованими повідомленнями № 050 від 18.02.2020, №813 від 11.03.2020, № 315 від 10.06.2020 з відмітками про вручення відповідачу ухвал Господарського суду Київської області від 17.02.2020, від 06.03.2020, 10.06.2020 відповідно.

Відповідно до ч. 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі Закон) процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідний Закон набрав законної сили 16.07.2020, а отже, 05.08.2020 у відповідача був останній день строку для подачі відзиву або заяви про продовження процесуальних строків на подання відзиву.

Водночас, у даній справі, як вже зазначалось відзиву відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 між Приватним підприємством Бізон-Тех 2006 (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм укладено Договір поставки №ЧК_005 ДО (далі Договір) за яким, у порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором і Специфікаціями до нього, постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця насіння для сівби (товар, насіння), пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, регулятори росту рослин і мікродобрива, а покупець зобов`язується приймати цей товар й оплачувати його (п. 1.1. Договору).

Погоджені сторонами асортимент, кількість і ціна товару вказуються ними у специфікаціях до Договору, що є невід`ємними його частинами. Сторонами може бути укладено як одну, так і більшу кількість Специфікацій до Договору . Кожна наступна Специфікація після першої регулює окрему поставку товару в рамках цього Договору й не скасовує та не замінює попередні Специфікації ні повністю, ні частково, якщо тільки інше не вказано в ній. Сторони в Специфікації можуть вказати про непоширення на неї певних умов Договору або застосувати їх до певної специфікації на умовах, вказаних в такій Специфікації. Тобто у випадку розходжень між умовами Договору і умовами певної Специфікації пріоритет мають умови такої Специфікації. Усі підписані представниками сторін у період дії цього Договору Специфікації та накладні з поставки (відпуску) покупцю товару є невід`ємними частинами цього Договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього Договору. Умови поставки, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати регулюється цим Договором (п.п. 2.1, 2.2., 2.4. Договору).

Відповідно до пунктів 5.1., 5.2. Договору покупець зобов`язується оплатити Постачальнику товар у строк, що вказаний у Специфікації. Якщо в специфікації не вказано строк (термін) оплати товару, то такий товар оплачується покупцем у день його отримання від постачальника. Такий же строк оплати товару діє, якщо між сторонами фактично відбулась поставка товару за накладною, але на таки товар не була підписана Специфікація і він попередньо не був оплачений покупцем. Оплата товару здійснюється покупцем у гривнях через банки у безготівковій формі шляхом переказу платіжним дорученням грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Підставою для платежу є даний Договір.

Розділом 5 Договору сторони, зокрема, погодили, що з метою забезпечення своєчасного виконання зобов`язань сторонами та компенсації можливих втрат. Сторони передбачили такі договірні штрафні санкції: п. 7.1.3 За прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором понад 20 (двадцять) календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 (десять) % від суми грошового зобов`язання, прострочення понад 20 (двадцять) календарних днів, а за прострочення їх виконання понад 40 (сорок) календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 (сорок) календарних днів. Покупець сплачує один із зазначених у цьому пункті штрафів виходячи із загального строку прострочення певної суми грошового зобов`язання. Штрафи на суму простроченої попередньої оплати, авансованого платежу, якщо товар не був отриманий покупцем, не нараховуються; п. 7.2.4. У разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором покупець замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобов`язується сплатити постачальнику сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення. У періоди, в яких подвійна облікова ставка Національного банку України буде перевищувати сорок вісім процентів річних, покупець зобов`язується сплатити постачальнику проценти за ставкою (в розмірі), що дорівнює подвійній ставці Національного банку України, що діяла у такий період. У будь-якому випадку розмір процентів, що сплачуються покупцем постачальнику, не може бути менший за сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. Проценти на суму простроченої попередньої оплати, авансового платежу, якщо товар не був отриманий покупцем, не нараховуються.

Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак відносини, що з нього виникають, регулюються відповідними положеннями Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 Господарського кодексу України, є господарський договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Дана норма кореспондується зі ст. 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 251, 252 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що господарські операції між позивачем та відповідачем оформлені належним чином первинним бухгалтерським документами у вигляді видаткових накладних, специфікацій та актів звірки.

Так, судом встановлено, що відповідно до Специфікацій (містяться в матеріалах справи, аркуші 71 89) та видаткових накладних (містяться в матеріалах справи, аркуші 90 114) позивачем відповідно до умов Договору поставки №ЧК_005 ДО від 13.12.2018 поставлено відповідачу товару на загальну суму 11600135,00 грн. Вказані видаткові накладні підписані як зі сторони позивача так і відповідачем та скріплені печатками останніх.

Про належне виконання зобов`язань позивачем свідчить також відсутність скарг або заперечень відповідача щодо якості, комплектності, відповідності товару тощо.

При цьому, в матеріалах справи наявні докази (аркуш справи 115) оплати відповідачем товару у загальному розмірі 30060,00 грн (15000,00 + 13000,00 + 2060,00).

Також, в матеріалах справи наявні накладні на повернення (аркуші справи 117-128), з яких вбачається, що відповідач повернув позивачу товару на суму 4236200,45 грн.

Крім того, у справі наявна Угода від 18.12.2019 про припинення грошових зобов`язань зарахуванням зустрічних позовних вимог, укладена між позивачем та відповідачем, відповідно до пункту 4.1. якої, сторони погодили, що грошове зобов`язання відповідача перед позивачем з оплати основного боргу за Договором поставки №ЧК_005 ДО від 13.12.2018 є частково припиненим в сумі 4234836,81 в день укладення даної угоди.

Разом з тим, пунктом 5.1. тієї ж Угоди сторони погодили, що грошове зобов`язання відповідача перед позивачем за Договором поставки №ЧК_005 ДО від 13.12.2018 становить 3099037,74 грн.

Відтак, з наведеного вбачається, що шляхом часткової оплати, повернення товару та укладання Угоди про припинення грошових зобов`язань зарахуванням зустрічних позовних вимог відповідачем було зменшено суму основного боргу до 3099037,74 грн (11600135,00 30060,00 4234836,81 -4236200,45).

Разом з тим, відповідач підписанням зазначеної вище Угоди від 18.12.2019 фактично визнає наявну в нього заборгованість у розмірі 3099037,74 грн. Крім того, позивачем додано до справи (аркуші справи132 -133) акти зварки взаєморозрахунків, які підписані та скріплені печатками сторін та з яких вбачається наявна (визнана) заборгованість у відповідача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з цим, останній позбавив себе можливості спростувати доводи позивача та надати докази підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем.

Отже, на підставі викладеного, суд доходить висновків, що позовна вимога щодо стягнення основної заборгованості з відповідача на користь позивача у розмірі 3099037,74 грн обґрунтована та доведена позивачем належними та допустимими доказами, а відтак є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо нарахування 48% річних.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

При цьому, як вже зазначалось судом вище сторони пунктом 7.2.4. Договору поставки №ЧК_005 ДО від 13.12.2018, зокрема, погодили, що у разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором покупець замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобов`язується сплатити постачальнику сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Відтак, позивачем, враховуючи п. 7.2.4. Договору, підставно нараховано відповідачу 48% річних за період прострочення платежу з 31.10.2019 по 29.01.2020 на суму 3099037,74 грн, враховуючи ту обставину, прострочення оплати вказаної суми боргу.

Водночас, суд перевірив розрахунок позивача, щодо нарахування 48% річних та встановив, що сума нарахована позивачем є неправильною (більшою). Отже, судом було здійснено власний розрахунок 48% річних та встановлено, що за період з 31.10.2019 по 29.01.2020 на суму 3099037,74 грн розмір 48% річних, який підлягає до стягненню з відповідача становить 370542,75 грн.

Отже, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення 48% річних частково у розмірі 370542,75 грн.

Щодо нарахування штрафу.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Так, пунктом 7.1.3 Договору сторони, зокрема, домовились, що за прострочення виконання грошових зобов`язань понад 40 (сорок) календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) % від суми грошового зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що з боку відповідача мало місце прострочення виконання грошових зобов`язань понад 40 (сорок) календарних днів, у зв`язку з чим, позивачем підставно нараховано відповідачу штраф в розмірі 20% від суми 3099037,74 грн.

Суд перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 20% штрафу та встановив, що він є арифметично вірний, а отже, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 619807,55 грн штрафу підлягає задоволенню.

Щодо нарахування відсотків до виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд нарахувати до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм на користь Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 48% річних за період з 30.01.2020 року і до моменту виконання рішення суду в частині сплати основного боргу

Суд, вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про нарахування для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм на користь Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 48% річних за період з 30.01.2020 і до моменту виконання рішення суду в частині сплати основного боргу, обґрунтовуючи це тим, що судом раніше встановлено підставність стягнення 48% річних у даній справі та, відповідно, наявність прострочення виконання грошових зобов`язань відповідачем.

Разом з тим, суд для нарахування 48% річних з 31.01.2020 і до моменту виконання рішення суду в частині сплати основного боргу, встановлює наступний порядок: В = С х 48 х Д : 365 : 100. При цьому «В» - сума нарахованих відсотків у гривнях, «С» - сума основного бору, «Д» - кількість днів прострочення.

Відтак, у зв`язку з наведеним, суд приходить до часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм (08472, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н., с. Світанок, вул. Київська, буд. 5/4, ) на користь Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 (70605, Запорізька обл., Пологівський р-н, м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд 162, кв. 11, код ЄДРПОУ 34216,74 грн боргу, 370542,75 грн 48% річних, 619807,55 грн штрафу та 61340,82 грн витрат зі сплати судового збору.

Нарахувати для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агросвіт Фарм (08472, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н., с. Світанок, вул. Київська, буд. 5/4, ) на користь Приватного підприємства Бізон-Тех 2006 (70605, Запорізька обл., Пологівський р-н, м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд 162, кв. 11, ) 48% річних за період з 30.01.2020 і до моменту виконання рішення суду в частині сплати основного боргу, встановивши наступний порядок нарахування за формулою: В = С х 48 х Д : 365 : 100. При цьому «В» - сума нарахованих відсотків у гривнях, «С» - сума основного бору, «Д» - кількість днів прострочення

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2020.

Суддя А.Ф. Черногуз