ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.09.2020 Справа № 917/1563/19

Суддя Паламарчук В.В., при секретарі судового засідання Рожко О.П. розглянувши заяву комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" №793 від 27.07.2020р. (вхід. №8057 від 29.07.2020р.) про зміну найменування відповідача та розстрочку виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2020 р. по справі №917/1563/19

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Миргородтеплоенерго", 37600, Полтавська область, м. Миргород, пров. Луговий, 11

про стягнення 477011,76 грн. заборгованості

Представники сторін: відсутні

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.11.2019 року у справі №917/1563/19 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Стягнуто з Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Миргородтеплоенерго" на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 334654,27 грн., з яких: 142357,50 грн. - пеня за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №5053/1718-БО-24 від 29.09.2017р., 126935,82 грн. - інфляційні втрати, 65360,95 грн. - 3% річних, 7155,18 грн. - судового збору. В іншій частині позову відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 року рішення Господарського суду Полтавської області від 05.11.2019 року у справі №917/1563/19 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки у сумі 142 357,49 грн. Ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Миргородтеплоенерго" на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 142 357,49 грн. неустойки та 3 203,05 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Доручено господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

29.07.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" №793 від 27.07.2020 р. (вхід. №8057 від 29.07.2020р.) про зміну найменування відповідача та розстрочку виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2020 р. по справі №917/1563/19.

Зокрема, заявник просить змінити найменування з Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради.

Обґрунтовуючи зміну його найменування, заявник зазначає, що рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області №17 від 21.02.2020 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргород цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємств теплового господарства «Миргородтепло» та затвердження Статуту в новій редакції» було вирішено прийняти зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області у комунальну власність територіальної громади міста Миргорода цілісний майновий комплекс Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» (провул. Луговий, 11, м.Миргород, Полтавської області, 37600, ) з активами, пасивами та штатною чисельністю працюючих та вважати Миргородську міську раду засновником даного підприємства; перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради; затвердити статут Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради.

Відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.02.2020.

Враховуючи викладене, суд задовольняє клопотання заявника про заміну найменування.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення заявник зазначає наступне:

- КП «Миргородтеплоенерго» є єдиним підприємством у місті Миргород та смт. Велика Багачка Полтавської області, яке надає послуги постачання, транспортування, розподілу та реалізації теплової енергії населенню, дитячим та лікувальним установам, бюджетним організаціям та іншим споживачам за тарифами, що регулюються державою відповідно до законодавства.

- Надаючи послуги по постачанню теплової енергії підприємство несе величезні збитки, оскільки тарифи на теплопостачання первинно занижені від реальної собівартості, а це призводить до того, що підприємство не повертає в повному обсязі понесених витрат та не може вчасно та в повному обсязі розрахуватися з кредиторами.

- КП «Миргородтеплоенерго» на даний час знаходиться у дуже складному фінансовому стані. За 2019 р. підприємство отримало збитки в сумі 562 тис. грн., за 6 місяців 2020р. збитки становлять 1074.00 тис, грн. Станом на 01.07.2020 р. дебіторська заборгованість за послуги теплопостачання становить - 13 161,3 тис. грн., кредиторська заборгованість підприємства лише перед АТ НАК «Нафтогаз України» - 28 242.9 тис. грн. (з врахуванням сум стягнутих судом фінансових та штрафних санкцій, сум судового та виконавчого збору, а також витрат виконавчого провадження). Тобто, навіть якщо споживачі КП «Миргородтеплоенерго» повністю розрахуються за послуги теплопостачання, а підприємство стовідсотково направить ці кошти на оплату Відповідачу, перед АТ НАК «Нафтогаз України» залишиться борг в сумі 15 081,6 тис. грн.

Така складна фінансова ситуація спричинена застосуванням у 2016 - 2018 роках економічно необгрунтованих тарифів, що не забезпечували відшкодування витрат на виробництво теплової енергії. В результаті несвоєчасного коригування тарифів та відтермінування їх введення в дію підприємство зазнало таких збитків: 2016 р. - 8,5 млн. грн., 2017 р.- 9,1 млн. грн., 2018 р. - 15,0 млн. грн. Через постійний ріст цін на газ, електроенергію, матеріали та всі інші складові витрат: заробітну плату, відрахування на соціальні заходи, інші витрати, податки також, вони покривають фактичні витрати на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення лише на 70.4 %, для бюджетних установ на 73.4 %, для інших споживачів на 94.2 %.

- Рішенням сесії Полтавської обласної ради від 20.12.2019 № 1245 «Про затвердження Обласної програми фінансової підтримки підприємств комунальної теплоенергетики та водопровідно-каналізаційного господарства Полтавської області на 2019-2021 роки» (далі -Програма) було передбачено відшкодування різниці в тарифах, що виникла в 2017 - 2019 роках між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися споживачам, та економічно обґрунтованими тарифами, що повинні були встановлюватися Полтавською обласною радою на загальну суму - 38 839,282 тис. грн. Зокрема, протягом 2019 - 2021 років було передбачено погашення різниці в тарифах заявника в наступному розмірі:

на 2019р. в сумі 5 000.0 тис. грн.:

на 2020р. в сумі 15 000.0 тис. грн.;

на 2021 рік у сумі 18 839.282 тис.грн.

Наприкінці 2019р. кошти в сумі 5 000.0 тис. грн. були виділені Полтавською обласною радою та перераховані на рахунок підприємства та були використані ним для погашення заборгованості за природний газ перед АТ НАК «Нафтогаз України».

У 2020 році підприємство очікує відшкодування різниці в тарифах від обласного бюджету в сумі 15 000,0 тис. грн., яке має відбутися до 31 грудня 2020р.

- важкий фінансовий стан підприємства у 2019 році ускладнився ще й тим, що АТ НАК «Нафтогаз України» направило 12 позовів до господарського суду про стягнення з боржника фінансових та штрафних санкції за несвоєчасні розрахунки за спожитий природний газ.

Частинами 1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Учасники справи про розгляд заяви про розстрочку виконання рішення повідомлялися шляхом надсилання на їх поштові адреси копії ухвали суду від 08.09.2020 р. Також вказана ухвала була розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися. Позивач направив до суду заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення до суду (вхід. №8210 від 03.08.2020р.).

Розглянувши заяву комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" №793 від 27.07.2020р. (вхід. №8057 від 29.07.2020р.) про розстрочку виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2020 р. по справі №917/1563/19 суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення по справі №917/1563/19, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, за змістом наведеної норми, розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

У пункті 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відтак, розстрочкою є виконання рішення частками з певним інтервалом у часі.

Відповідно до п.7.2. вказаної Постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Окрім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд зазначає, що в обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду відповідач у справі послався на обставини, які є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності відповідачем, яку він здійснює на свій ризик.

Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Розстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу у порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав, оскільки у випадку надання такої розстрочки рішення суду виконувалось частинами шість місяців. Відповідачем не доведено винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи наведене суд відмовляє у задоволенні заяви Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" №793 від 27.07.2020р. (вхід. №8057 від 29.07.2020р.) про розстрочку виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2020 р. по справі №917/1563/19

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Змінити найменування відповідача з Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Миргородтеплоенерго" на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради.

2. В задоволенні заяві комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" про розстрочку виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2020 р. по справі №917/1563/19 - відмовити

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання ( ст..ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Паламарчук