ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. Справа№ 910/6753/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 15.09.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 09.07.2020 (повний текст складено - 17.07.2020)

про закриття провадження у справі

у справі №910/6753/20 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю

до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК"

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Державне підприємство "Сетам";

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Парадай-З";

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Корп";

4) ОСОБА_1 ;

5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріелтек";

6) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович;

7) Міністерство юстиції України

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Фірма "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - позивач, Фірма "Т.М.М." - ТОВ) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (надалі - відповідач, АТ "Альфа-Банк", Банк) (правонаступник АТ "Укрсоцбанк") з позовними вимогами про:

- визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7860, вчинений 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем;

- визнання недійсними результатів прилюдних торгів, які відбулися 30.11.2018 та оформлені протоколами електронних торгів від 30.11.2018 №373137, №373132, №373136, №373131 Державного підприємства "Сетам";

- визнання недійсними Актів про реалізацію предмета іпотеки №55614244 від 11.12.2018, №55614244/14 від 08.02.2019, №55614244/14 від 12.02.2019, №55614244/14 від 25.01.2019, виданих за результатами торгів;

- визнання недійсними свідоцтв про право власності, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю., оформлених за №70 від 11.12.2018, за №327 від 26.02.2019, свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. оформлене за №210 від 18.02.2019, свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А. оформлене за №66 від 25.01.2019;

- скасування державної реєстрації права власності ТОВ "ПАРАДАЙ-3" на групу приміщень №153 (номер запису про право власності 30457679) загальною площею 960,7 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Володимирська, 49а; на нежитлове приміщення №145 (номер запису про право власності 29393037) загальною площею 1137,8 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Володимирська, 49а;

- скасування державної реєстрації права власності ТОВ "БЕСТ-КОРП" на групу приміщень №151 (номер запису про право власності 30561219) загальною площею 688,90 кв.м, що знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Володимирська, 49а;

- скасування державної реєстрації права власності ТОВ "РІЕЛТЕК" на нежитлове приміщення №145 (номер запису про право власності/довірчої власності 31850333) загальною площею 1137,80 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Володимирська, 49а;

- скасування державної реєстрації права власності Макар Володимира Романовича на нежитлове приміщення №144 (номер запису про право власності 30364136) загальною площею 1206,00 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Володимирська, 49а;

- відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про право власності Фірми "Т.М.М." - ТОВ на нерухоме майно за №5802058 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення №13351277 від 27.05.2014 (група приміщень №151); за №5803629 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення №13354892 від 27.05.2014 (група приміщень №153); за №990966 від 15.04.2013, здійсненого на підставі рішення №2416392 від 20.05.2013 (нежитлове приміщення №145); за №992086 від 15.04.2013, здійсненого на підставі рішення №2419702 від 20.05.2013 (нежитлове приміщення №144).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням вимог ст.ст. 87-88 Закону України "Про нотаріат", оскільки Банк пропустив строк звернення за вчиненням виконавчого напису, сума заборгованості, вказана у виконавчому написі, не є безспірною, не відповідає дійсному розміру заборгованості і є явно завищеною, відповідно спірний виконавчий напис не підлягає виконанню.

Відтак, на думку позивача, у виконавчої служби відсутні підстави для виконання такого виконавчого напису, а також для передачі нерухомого майна на примусову реалізацію. При цьому, торги, проведені на підставі незаконного виконавчого напису і без необхідного обсягу прав та повноважень у виконавчої служби, є також недійсними і не можуть створювати жодних правових наслідків, окрім наслідків його недійсності.

Позивач зазначає, що сторони недійсного правочину зобов`язані повернути одне одному те, що набули за недійсним правочином, а документи і реєстраційні записи видані/здійснені на підставі недійсного правочину підлягають скасуванню, а отже існують підстави для скасування свідоцтва про право власності та реєстраційних записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а записи про право власності позивача на нерухоме майно підлягають відновленню.

Судом першої інстанції відкрито провадження у справі №910/6753/20, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.07.2020. Залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Сетам" (надалі - відповідач-1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Парадай-З" (надалі - відповідач-2), Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Корп" (надалі - відповідач-3), ОСОБА_1 (надалі - відповідач-4), Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріелтек" (надалі - відповідач-5), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича (надалі - відповідач-6), Міністерство юстиції України (надалі - відповідач-7).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 провадження у справі №910/6753/20 - закрито.

Місцевий господарський суд, враховуючи імперативні приписи п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині спору про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7860, вчинений 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем, з огляду на те, що наявне рішення господарського суду у справі №910/1580/18, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у даній справі.

Враховуючи те, що спір припинив своє існування, оскільки відпала підстава їх заявлення, судом першої інстанції закрито провадження у справі в частині всіх інших позовних вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, позивач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/6753/20 та керуючись ст. 280 ГПК України направити дану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Понесені судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята із порушенням норм ст.ст. 2, 4, 11, 175, 231 Господарського процесуального кодексу України та ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позиція і підстави позовів, а саме факти, на які позивач посилається у справах №910/1580/18 та №910/6753/20, є абсолютно різними. Судом першої інстанції не досліджено обставин на які посилався позивач у спраіві №910/1580/18, не співставлено із доводами у даній справі.

Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що у справі №910/1580/18 претензії до безспірності є формальними, а в даній справі Фірма "Т.М.М." - ТОВ наполягає на чітких протиправних, на її думку, діях Банку з нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору та невірно і неправомірно сформованих виписках по рахунку.

У справі №910/1580/18 позивач наполягав на передчасному початку відліку строку звернення із виконавчим написом, формулюючи цю дату як 31.10.2021, а у справі №910/6753/20 позивач наполягає на тому, що річний строк почав свій відлік 01.02.2014.

Підсумовуючи викладене вище, позивач вважає, що постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції порушив гарантоване позивачу нормами ГПК України та Конституції України право на судовий захист.

Окрім того, 11.08.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли доповнення до апеляційної скарги, у яких останній зазначає, що заперечує проти відсутності спору між сторонами. Також вказує, що між сторонами залишились не врегульовані питання щодо предмета спору, а тому, на думку скаржника, у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2020 апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." - ТОВ передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя (суддя - доповідач) Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/6753/20 за апеляційною скаргою Фірми "Т.М.М." - ТОВ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2020. та призначено до розгляду на 15.09.2020.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подали до Північного апеляційного господарського суду відзиви на апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." - ТОВ, в яких просили залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Зокрема, відповідач, треті особи-2, -3, -7 у своїх відзивах зазначили про те, що сторони, предмет і підстави позову у справі №910/6753/20 та у справі №910/1580/18 є однаковими. Враховуючи наявність судового рішення у справі №910/1580/18, яке набрало законної сили, звернення позивача до господарського суду із тим же самим позовом, до тих же сторін і з тими ж підставами не допускається, оскільки господарськими судами спір вже вирішено.

08.09.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення щодо обставин справи №910/6753/20 із врахуванням позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах.

14.09.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли:

- від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи;

- від третьої особи-3 додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.

15.09.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від третьої особи-3 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів фіскальних чеків щодо направлення учасникам справи додаткових пояснень до відзиву на апеляційну скаргу.

У зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді: Мартюк А.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 прийнято справу №910/6753/20 за апеляційною скаргою Фірми "Т.М.М." - ТОВ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів.

У судове засідання 15.09.2020 з`явилися представники позивача, третіх осіб-2, -3, -7. Відповідач, треті особи-1, -4, -5, -6 представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача, третіх осіб-2, -3, -7 щодо можливості розгляду справи №910/6753/20 за відсутності представників відповідача, третіх осіб-1, -4, -5, -6 та щодо поданих третьою особою-3 додаткових пояснень дійшла наступних висновків.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників відповідача, третіх осіб-1, -4, -5, -6 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції, у даній справі, в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача, третіх осіб-1, -4, -5, -6.

Щодо поданих третьою особою-3 додаткових пояснень до відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 114 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що:

- суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

- строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Частиною 4 ст. 168 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 17.08.2020 судом встановлено строк для подання заяв/клопотань, пояснень або заперечень до 08.09.2020.

Водночас, додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу третьою особою-3 подано 10.09.2020, тобто з пропуском встановленого судом строку на таке звернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання (заява) про відновлення процесуального строку повинна містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Отже, поновити пропущений процесуальний строк суд має можливість лише у випадку відповідного клопотання, проте третьою особою-3 не надано клопотання про поновлення пропущеного строку для подання додаткових пояснень.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що:

- право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1);

- заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

З огляду на пропущення заявником процесуальних строків на подання додаткових пояснень до відзиву на апеляційну скаргу, подані третьою особою-3 додаткові пояснення залишається без розгляду.

З таких саме підстав без розгляду залишаються й додані до вказаних додаткових пояснень документальні докази.

У судовому засіданні 15.09.2020 представники позивача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили суд її задовольнити, скасувати ухвалу місцевого господарського суду, матеріали справи №910/6753/20 направити для подальшого розгляду до господарського суду першої інстанції. Представники третіх осіб-2, -3, -7 проти задоволення апеляційної скарги Фірми "Т.М.М." - ТОВ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 заперечували з підстав, викладених у відзивах на зазначену скаргу, просили залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 15.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 04.03.2004 між Акціонерним комерційним банком "ХФБ Банк Україна" (Банк) та Фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою відповідальністю (Позичальник) було укладено кредитний договір №252-СВ 04.03.2004 (надалі - Кредитний договір) (том 1, аркуші справи 35-41).

У подальшому до Кредитного договору неодноразово вносились зміни щодо суми кредиту, умов кредитування, строку кредитування та строку дії договору. Також, у період дії Кредитного договору змінювався Банк з Акціонерного комерційного банку "ХФБ Банк Україна" на Акціонерне товариство "Унікредитбанк", з Акціонерного товариства "Унікредитбанк" на Акціонерне товариство "Укрсоцбанк". Акціонерне товариство "Альфа-Банк" є правонаступником Акціонерного товариства "Укрсобанк".

30.03.2007 між Акціонерним комерційним банком "ХФБ Банк Україна" та Фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою відповідальністю укладено додаткову угоду №26 до Кредитного договору №252-СВ, за якою сторони вирішили викласти Кредитний договір у новій редакції (від 30.03.2007) (том 1, аркуш справи 42).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору №252-СВ від 04.03.2004 (у новій редакції від 30.03.2007) Банк відповідно до умов та на термін цього договору надає Позичальнику револьверну кредитну лінію (надалі - "Фінансування") із загальною сумою фінансування 12 000 000 (дванадцять мільйонів) Євро з можливістю отримувати в Доларах США, Євро та Гривні та з терміном Фінансування до 30.04.2008.

27.06.2013 між сторонами була укладена Додаткова угода №44, згідно якої сторони виклали в новій редакції п.п.4.1.5, і встановили новий графік погашення кредиту, а саме: "Позичальник зобов`язаний погасити непогашену суму Кредиту наступним чином: до 30.07.2013 - 15 376 721, 00 Євро" (том 1, аркуші справи 43-44).

16.12.2013 між ПАТ "Укрсоцбанк" (правонаступник АКБ "ХФБ Україна") та Фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою відповідальністю була укладена Додаткова угода №46, відповідно якої сторони виклали п.п.1.1. Кредитного договору в новій редакції: "Банк відповідно до умов та на термін цього Договору надає Позичальнику ревельверну кредитну лінію (надалі - "Фінансування") із загальною сумою кредитування 15 376 721,00 Євро з можливістю отримувати в Євро та з терміном фінансування до 31.01.2014" (том 1, аркуш справи 45).

Отже, строком виконання зобов`язань позивача по поверненню кредиту є відповідний графік, встановлений Додатковою угодою №44.

Як зазначив позивач у позовній заяві, станом на 31.01.2014 зобов`язання Позичальника за Кредитним договором не були виконані в повному обсязі, зокрема, у Позичальника була наявна заборгованість по тілу кредиту.

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", правонаступником якого є відповідач, звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича за вчиненням виконавчого напису.

20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем був вчинений виконавчий напис №7860 (том 1, аркуш справи 56).

Постановою державного виконавця від 23.01.2018 відкрито виконавче провадження №55614244 з примусового виконання виконавчого напису №7860 (том 1, аркуші справи 57-58).

У межах виконавчого провадження №55614244 нерухоме майно було виставлено Державним підприємством "Сетам" на електронні торги 30.11.2018.

Згідно протоколів електронних торгів №373137 №373132 від 30.11.2018 переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Парадай-З".

Згідно протоколу електронних торгів №373136 від 30.11.2018 переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Корп".

Згідно протоколу електронних торгів №373131 від 30.11.2018 переможцем визнано ОСОБА_1 .

ТОВ "Парадай-З" отримало Акти про реалізацію предмета іпотеки №55614244 від 11.12.2018 та №55614244/14 від 08.02.2019, видані за результатами електронних торгів.

ТОВ "Бест Корп" отримало Акт про реалізацію предмета іпотеки №55614244/14 від 12.02.2019, виданий за результатами електронних торгів.

ОСОБА_1 отримав Акт про реалізацію предмета іпотеки №55614244/14 від 25.01.2019, виданий за результатами електронних торгів.

11.12.2018 ТОВ "Парадай-З" отримало свідоцтво про реєстрацію права власності на вказані приміщення, зареєстровані за №70, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю.

26.02.2019 ТОВ "Парадай-З" отримало свідоцтво про реєстрацію права власності на вказані приміщення, зареєстровані за №327, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю.

18.02.2019 ТОВ "Бест Корп" отримало свідоцтво про реєстрацію права власності на вказане приміщення, зареєстровані за №210, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А.

25.01.2019 ОСОБА_1 отримав свідоцтво про реєстрацію права власності на вказані приміщення, зареєстровані за №66 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А.

Після чого ТОВ "Парадай-З" 04.06.2019 здійснило відчуження приміщення №145 на користь ТОВ "РІЕЛТЕК".

Отже, новими власника нерухомого майна стали: ТОВ "Бест Корп", ТОВ "Парадай-З", ТОВ "РІЕЛТЕК" та ОСОБА_1 .

Позивач вважаючи, що відчуження належного йому майна відбулося з порушенням приписів чинного законодавства, звернувся до господарського суду першої інстанції для захисту своїх прав.

Місцевий господарський суд керуючись приписами ст. 231 ГПК України ухвалив закрити провадження у цій справі, про що винесено відповідну ухвалу.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо закриття провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, зокрема уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності (Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №921/628/19).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та інтересу.

Колегією суддів Північного апеляційного господарського суду встановлено, що предметом позову у справі №910/1580/18 за позовом Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю та ТОВ "ТММ-Будкомплект" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк"), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича є визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, зокрема, виконавчого напису №7860, вчиненого 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем.

Таким чином, спір у даній справі виник між тими самими сторонами та про той самий предмет, що й у справі №910/1580/18.

Підставами поданої позовної заяви у справі №910/1580/18 слугувало те, що Банком не надано нотаріусу документів, які підтверджують безспірність вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №645/1979/15-ц викладено правову позицію, відповідно до якої:

- мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п. 38 постанови);

- отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем (п. 39 постанови);

- безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (п. 40 постанови);

- таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (п. 42 постанови);

- з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису (п. 43 постанови).

Як вбачається з позовної заяви у справі №910/6753/20, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив про те, що сума заборгованості, яка вказана у спірному виконавчому написі, не є безспірною. При цьому, позивач послався на постанову Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №873/41/19 (за заявою Фірми "ТММ" - товариства з обмеженою відповідальністю) про скасування рішення третейського суду у третейській справі №06/19 за позовом АТ "Альфа-Банк" до Фірми "ТММ" - товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за кредитним договором №252-СВ від 04.03.2004, в якій, зокрема, зазначено, що: "умовами Кредитного договору в редакції від 30.03.2007 (зі змінами, внесеними на момент укладення додаткової угоди від 16.12.2013 №46 та з урахуванням останньої) сторони погодили термін фінансування до 31.01.2014. Отже, у межах цього строку Фірма "ТММ" - товариства з обмеженою відповідальністю мала повертати Банку кредит і сплачувати проценти за користування коштами. Починаючи з 01.02.2014, Фірма "ТММ" - товариства з обмеженою відповідальністю мала обов`язок, незалежно від пред`явлення вимоги Банком, повернути всю заборгованість за Кредитним договором у зв`язку зі спливом строку фінансування та непродовженням його на наступний період на момент закінчення такого строку" (п. 8.8 відповідної постанови Верховного Суду).

Таким чином, в обґрунтування позовних вимог у даній справі №910/6753/20 позивачем зазначені інші обставини, зокрема, обставини, які були встановлені постановою Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №873/41/19, яка не могла бути покладена в основу позову та ухвалення рішення в іншій справі №910/1580/18, оскільки справа №910/1580/18 розглядалась раніше (остаточне рішення ухвалене Верховним Судом 06.11.208), ніж була ухвалена постанова Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №873/41/19.

Отже, не можна вважати, що між сторонами вже був вирішений спір про той самий предмет, і позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №7860, вчиненого 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, та відповідно в частині інших (похідних) позовних вимог, оскільки справи №910/1580/18 та №910/6753/20 не є повністю ідентичними.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

При цьому, ч. 1 ст. 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 03.07.2014 зазначено, що ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні із протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом".

За таких обставин, апеляційна скарга Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/6753/20 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала про закриття провадження у даній справі - підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, справа №910/6753/20 підлягає направленню до суду першої інстанції для розгляду.

Згідно з положеннями ст. 282 ГПК України у постанові суду апеляційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/6753/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/6753/20 скасувати.

3. Справу №910/6753/20 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду.

4. Матеріали справи №910/6753/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 21.09.2020.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

В.В.Андрієнко