ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.09.2020 Справа № 905/1301/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання Новікової К.Ю. у відкритому судовому засіданні, розглянувши матеріали господарської справи за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний завод Азовсталь до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця про стягнення збитків у розмірі 27 265,88 грн,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство Металургійний завод Азовсталь до Господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця про стягнення збитків у розмірі 27 265,88 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.07.2020 відкрито провадження у справі №905/1301/20 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 13.08.2020.

10.08.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.08.2020 відкладено розгляд справи на 15.09.2020 року.

25.08.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача відповідь на відзив.

27.08.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

15.09.2020 у судове засідання представники сторін не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

- 25.10.2019 за залізничною накладною №52241494 ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажено на адресу ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (вантажоодержувач) у вагоні №61829289 кокс доменний. Виходячи зі змісту накладної №52241494, маса вантажу у вагоні №61829289 становить 43950 кг. Згідно пункту 7 залізничної накладної: вантаж маркований повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм. вздовж вагону вапном.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Сартана Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Під час перевірки на 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 06.09.19р., виявилось, що у вагоні №61829289 фактична маса брутто вагону склала 64 300 кг., вага тари 23 500 кг., маса вантажу нетто 40 800 кг., що менше проти даних залізничної накладної на 3 150 кг.

Під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж переважувався двічі, результат не змінився. Навантаження вище рівня бортів на 40-50 см, шапкою. Вантаж маркований смугою вздовж вагона вапном. За рухом поїзд, над 1-7 люками, виїмка довжиною 11м, на ширину вагона, глибиною 6-80 см. В місці виїмки маркування порушено. Вагон бездвірний, люка закриті. В технічному відношенні справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття і до ком. Зважування вагон знаходився під охороною агентів ком. Станції та служби безпеки ПрАт «МК «Азовсталь» з повідомленням в поліцію і ВОХР Маріуполь. Ком. Зважування проводилось ваговиком та ст.. пр.-ком к-та ОСОБА_1 , Максименко ДСЗМ ст. Сартана Шелеховим А.Ю. агент ком. ст. Сартана ОСОБА_2 . Зав. Вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

Факт нестачі вантажу у вагоні №61829289 підтверджується комерційним актом №484809/465 від 27.10.2019., який підписаний належними особами.

-25.10.2019 за залізничною накладною №52241445 ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажено на адресу ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (вантажоодержувач) у вагоні №56343643 кокс доменний. Виходячи зі змісту накладної №52241445, маса вантажу у вагоні №56343643 становить 49500 кг. Згідно пункту 7 залізничної накладної: вантаж маркований повздовжньою смугою, шириною 400-600 мм. вздовж вагону вапном.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Сартана Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Під час перевірки на 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 06.09.19р., виявилось, що у вагоні №56343643 фактична маса брутто вагону склала 70 900 кг., вага тари 24 000 кг., маса вантажу нетто 46 900 кг., що менше проти даних залізничної накладної на 2600 кг.

Під час комерційного огляду вагону було встановлено, що вантаж переважувався двічі, результат не змінився. Навантаження вище рівня бортів на 40-50 см, шапкою. Вантаж маркований смугою вздовж вагона вапном. За рухом поїзд, над 1-7 люками, виїмка довжиною 11м, на ширину вагона, глибиною 60-80 см. В місці виїмки маркування порушено. Вагон бездвірний, люка закриті. В технічному відношенні справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття і до ком. Зважування вагон знаходився під охороною агентів ком. Станції та служби безпеки ПрАт «МК «Азовсталь» з повідомленням в поліцію і ВОХР Маріуполь. Ком. Зважування проводилось ваговиком та ст.. пр.-ком к-та ОСОБА_1 , Максименко ДСЗМ ст. Сартана Шелеховим А.Ю. агент ком. ст. Сартана ОСОБА_2 . Зав. Вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

Факт нестачі вантажу у вагоні №56343643 підтверджується комерційним актом №484829/466 від 27.10.2019., який підписаний належними особами.

Згідно з ч.2 ст.924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про залізничний транспорт», залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно ч.1 ст.23 вищевказаного Закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Пунктами 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001 встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із «шапкою»). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з ч.1 ст.31 Статуту, залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України, відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з абз.4 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000 встановлено що, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

На станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів.

Досліджені у судовому засіданні письмові докази свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів, вантажу, його маркування та кріплення у вагонах, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, просипання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень у вагонах залізницею зазначено не було, не зазначалось і про порушення маркування, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу.

Зауважень з боку залізниці до стану спірних вагонів та вантажу в них не було ані на станції відправлення, ані на попутних залізничних станціях від станції відправлення до станції призначення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що недостача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування. Залізниця не довела, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644: при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі становить, зокрема коксу доменного, 2% маси, зазначеної в перевізних документах. Згідно даних залізничної накладної №52241494 у вагон №61829289 та залізничної накладної №52241445 у вагон №56343643, було завантажено кокс доменний у вологому стані.

За даними комерційних актів №484809/465, №484809/466 відповідно, недостача у вагоні №61829289 складає 3150 кг., у вагоні №56343643 складає 2600 кг.

Згідно акту прийому-передачі №92897315 від 25.10.2019 між ПрАТ «АКХЗ» та ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» та рахунку-фактури №92897315 від 25.10.2019 вартість однієї тони коксу доменного у вагоні №61829289 складає 6938,28 грн. з ПДВ (5781,90 грн.+20%ПДВ), у вагоні №56343643 складає 7148,48 грн з ПДВ (5957,07 грн.+20%ПДВ).

Суд вважає, що зазначені акти прийому-передачі та рахунки-фактур, які підписано уповноваженими особами та засвідчені печатками вказаних підприємств є належними та допустимими доказами, що підтверджує вартість спірної партії коксу, яка перевозилась за залізничною накладною №52241494 у вагоні №61829289 та залізничною накладною №52241445 у вагоні №56343643.

Дослідивши розрахунок позовних вимог в частині стягнення збитків суд встановив, що вартість недостачі вантажу у вагоні №61829289 складає 15756,83 грн., виходячи з наступного розрахунку:

у вагоні №61829289 маса нетто при відправленні 43 950 кг;

норма недостачі 43 950 х 2% = 879 кг;

недостача 43 950 кг 40 800 кг = 3 150 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно акту прийому-передачі №92897315 від 25.10.2019 та рахунку-фактури від 25.10.2019) становить 6 938,28 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 3 150 кг (сума недостачі) 879 кг (норма недостачі) = 2 271 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 15 756,83 грн. (2 271 кг Х 6938, 28 грн.).

У вагоні №56343643 маса нетто при відправленні 49 500 кг;

норма недостачі 49 500 х 2% = 990 кг;

недостача 49 500 кг 46 900 кг = 2 600 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно акту прийому-передачі №92897315 від 25.10.2019 та рахунку-фактури від 25.10.2019) становить 7148,48 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 2 600 кг (сума недостачі) 990 кг (норма недостачі) = 1 610 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 11 509,05 грн. (1610 кг Х 7 148,48 грн.).

Таким чином, загальна вартість нестачі вантажу за спірним перевезенням склала 27 265,88 грн.

З огляду на наведене та з урахуванням змісту комерційних актів, суд дійшов висновку, що саме відповідач своїх зобов`язань за договором перевезення належним чином не виконав - збереження ввіреного йому вантажу не забезпечив. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи.

За змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості нестачі вугілля у розмірі 27 265,88 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 129, 236-238, 247-252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Металургійний завод «Азовсталь» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення збитків у розмірі 27 265,88 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, буд.22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.. Лепорського, 1, ) вартість нестачі вантажу у розмірі 27 265 грн 88 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 15 вересня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 17.09.2020 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов