РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2020Справа № 910/4813/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Адвокатське об`єднання "Айпістайл"

до Фізичної особи-підприємця Дрозденко Андрія Анатолійовича

про повернення попередньої оплати та стягнення штрафних санкцій

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське об`єднання "Айпістайл" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Дрозденко Андрія Анатолійовича про зобов`язання повернути попередню оплату в розмірі 45283,66 грн. за договором про постачання некапітальних конструкцій від 18.03.2019 № 190319 та стягнути 3962 грн. штрафної санкції і 6227,25 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Вказана ухвала відповідачу вручена, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розгляд даної справи здійснювався судом з урахуванням пункту 4 розділу Х прикінцевих положень ГПК України у редакції, чинній до 17.07.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 внаслідок досягнутих домовленостей сторін, шляхом обміну електронними листами з особистої електронної пошти керівника позивача Ортинської Марії Юріївни (ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та відповідача з особистої електронної пошти (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) було укладено договір на постачання некапітальних конструкцій № 180319.

Контактні дані відповідача Фізичної особи- підприємця Дрозденка Андрія Анатолійовича, а також його адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , контактні номери засобів зв`язку НОМЕР_1 , НОМЕР_2 розміщувалися на сайті інтернет-магазину за посиланням https://visma.prom.ua/ у пропозиціях щодо продажу скляних перегородок та дверей.

Сайт за піддоменом visma.prom.ua видалено, оскільки позивачем з офіційної електронної пошти керівника Ортинської Марії Юріївни -ІНФОРМАЦІЯ_1 на офіційну електронну пошту Команди вирішення спорів Товариства з обмеженою відповідальністю "УАПРОМ" (ідентифікаційний код 36507036) - направлялася скарга від 15.07.2019 № 7290 по відношенню до відповідача, який був власником сайту за піддоменом visma.prom.ua. Факт розміщення вказаних вище даних щодо Відповідача на сайті за посиланням https://visma.pronv.ua/ підтверджується листом від Товариства з обмеженою відповідальністю "УАПРОМ" від 12.12.2019 № 1247-ю.

Як передбачено пунктом 1.1 укладеного між сторонами договору, відповідач, як виконавець, бере на себе обов`язки на постачання некапітальних конструкцій - стаціонарних перегородок із каленого скла з розсувними дверима.

Виконавець розробляє ескізи конструкцій (не менше одного) і надає їх замовнику в строк до 20.03.2019 (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору останній дійсний з 18.03.2019 по 01.01.2020, при цьому погоджені такі проміжні етапи: 1) розробка ескізів до 20.03.2019 року; 2) затвердження ескізів до 20.03.2019 року; 3) установка конструкцій до 01.05.2019 року.

Договір може бути розірваний на вимогу замовника достроково, зокрема, у випадку порушення виконавцем проміжних строків, якщо таке порушення ставить під загрозу зриву остаточний строк виконання договору (пункт 4.2 договору).

Згідно з пунктом 6.1 договору сума цього договору складається з вартості матеріалів виконавця та послуг з монтажу і становить 56604,58 грн.

Замовник сплачує 80% вартості товару та/або робіт, що визначена в пункті 6.1 цього договору, у сумі 125573 грн. протягом трьох робочих днів з дати підписання цього договору (пункт 6.3 договору).

Відповідно до пункту 6.4 договору підписання акта або видаткової накладної приймання-передачі наданих послуг представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 45283,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.03.2019 № 291 із відповідним призначенням платежу.

За твердженням позивача, відповідач у порушення умов договору не здійснив поставку та монтаж конструкцій у строк, передбачений договором, внаслідок чого ТОВ "Айпістайл" направило відповідачу претензію від 11.07.2019 № 7198 щодо відмови від договору, повернення попередньої оплати та сплати штрафних санкцій. Разом із цим, відповіді або грошових коштів позивач так і не отримав.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 2 статті 837 ЦК України передбачає, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 2 статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частиною 4 статті 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов укладеного із відповідачем договору здійснив оплату 80% вартості товару та/або робіт у сумі 45283,66 грн., однак відповідач поставку товару та його монтаж у погоджені договором строки не здійснив. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

У зв`язку з цим, ТОВ «Апістайл» звертався до відповідача з претензією від 11.07.2019 № 7198 щодо відмови від договору, повернення попередньої оплати та сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Таким чином, у даному випадку суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що після відмови позивача від договору правова підстава для утримання відповідачем суми попередньої оплати відпала, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 45283,66 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, за порушення строків виконання робіт позивач нарахував відповідачу 3962 грн. штрафної санкції у розмірі 0,1% від суми договору за період з 02.05.2019 по 11.07.2019 року.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 4 статті 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 7.2 договору у разі порушення строків виконання робіт виконавцю нараховуються штрафні санкції у розмірі 0,1% від суми договору за кожен день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, суд встановив, що нарахування відповідають вимогам законодавства та договору, у звязку з чим відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Також позивачем нараховані 6227,25 грн. процентів у розмірі облікової ставки НБУ за користування чужими коштами за період з 02.05.2019 по 27.03.2020 року.

Згідно вимог частини 1 статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

За таких обставин вимоги про стягнення з відповідача 6227,25 грн. процентів за користування чужими коштами також підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Адвокатського об`єднання "Айпістайл" задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дрозденко Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Адвокатського об`єднання "Айпістайл" (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 84, кв. 33; ідентифікаційний код 41837010) 45283 (сорок п`ять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 66 коп. попередньої оплати, 3962 (три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. штрафних санкцій, 6227 (шість тисяч двісті двадцять сім) грн. 25 коп. процентів за користування чужими коштами, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова