ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.09.2020 Справа № 905/1055/19 (905/415/20)

За позовом - ОСОБА_1 , м. Маріуполь

до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м. Маріуполь

про стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки заробітної плати

Суддя Господарського суду Донецької області І.К. Чорненька

Представники:

позивача - не з`явились;

відповідача - не з`явились;

розпорядник майна - не з`явився.

28.02.2020р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява б/н від 24.02.2020р. ОСОБА_1 до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" про стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки заробітної плати.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.02.2020р. встановлений єдиний унікальний номер судової справи №905/1055/19 (905/415/20), справу передано до провадження судді І.К. Чорненької на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням у провадженні судді Чорненької І.К. справи №905/1055/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" ().

Ухвалою господарського суду від 04.03.2020р. позовну заяву б/н від 24.02.2020р. ОСОБА_1 до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" про стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки заробітної плати, залишено без руху; запропоновано ОСОБА_1 . усунути допущені при поданні позовної заяви б/н від 04.11.2019р. недоліки, в строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

24.03.2020р. до господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 б/н від 19.03.2020р. про усунення недоліків (з додатками, згідно переліку).

Ухвалою господарського суду від 27.04.2020р. прийнято до розгляду позовну заяву б/н від 24.02.2020р. ОСОБА_1 до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" про стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки заробітної плати, та відкрити провадження у справі №905/1055/19 (905/415/20); призначено підготовче засідання на 26.05.2020р. об 11:00год.

28.02.2020р. до господарського суду надійшло клопотання ОСОБА_1 б/н від 24.02.2020р. (вх.№4429/20) про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду від 27.04.2020р. задоволено клопотання ОСОБА_1 б/н від 24.02.2020р. про витребування доказів; витребувано у відповідача - Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод»: наказ про припинення трудового договору ОСОБА_1 з ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» від 16.03.2017р.; розрахунок компенсації за невикористану основну щорічну відпустку ОСОБА_1 за 16,94 днів та за додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей до 30 днів; середній заробіток ОСОБА_1 за місяць.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2020р. продовжено строк підготовчого провадження з розгляду позовної заяви б/н від 24.02.2020р. ОСОБА_1 до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" про стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки заробітної плати, на тридцять днів за ініціативою суду; відкладено підготовче засідання на 24.06.2020р.

Ухвалою господарського суду від 24.06.2020р. відкладено підготовче засідання на 19.08.2020р.

Ухвалою господарського суду від 19.08.2020р. за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та призначено позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" про стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки заробітної плати, до судового розгляду по суті на 17.09.2020р. о 12:30год., каб. №320.

07.09.2020р. на електронну адресу господарського суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 б/н від 07.09.2020р. про витребування доказів та відеоконференцію.

Ухвалою господарського суду від 14.09.2020р. відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача - Лещенко О.Д. б/н від 07.09.2020р. в частині проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Щодо вимог клопотання представника ОСОБА_1 б/н від 07.09.2020р. в частині витребування доказів, суд зазначає наступне:

Згідно відомостей клопотання представника ОСОБА_1 від 07.09.2020р. - Лешенко О.Д. , останній просить суд: 1) витребувати у відповідача додатки 1 та 2 до наказу №1026 від 16.03.2017р.; 2) витребувати у відповідача інформацію про органи фіскальної служби та пенсійні, у які була подана звітність по заробітній платі та витребувати у них інформацію відносно розміру та нарахувань по заробітній платі ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по квітень 2017 року.

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому суд зазначає, що представник ОСОБА_1 - Лешенко О.Д. вже звертався 28.02.2020р. до суду в межах підготовчого провадження з клопотанням б/н від 24.02.2020р. (вх.№4429/20) про витребування доказів, яке було задоволено ухвалою суду від 27.04.2020р. та було витребувано від відповідача: наказ про припинення трудового договору ОСОБА_1 з ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод" від 16.03.2017р.; розрахунок компенсації за невикористану основну щорічну відпустку ОСОБА_1 за 16,94 днів та за додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей до 30 днів; середній заробіток ОСОБА_1 за місяць.

Тобто, позивачем в особі представника - адвоката Лешенко О.Д. реалізовано право, передбачене ч.4 ст.80 ГПК України, при цьому суд звертає увагу щодо відсутності обґрунтувань неможливості витребування документів, визначених у клопотанні представника позивача б/н від 07.09.2020р. про витребування доказів, при поданні до суду клопотання б/н від 24.02.2020р. (вх.№4429/20) про витребування доказів.

Також суд звертає увагу, що визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів є завданням підготовчого провадження, що визначено п.3 ч.1 ст.177 ГПК України.

При цьому, ухвалою господарського суду від 19.08.2020р. за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та призначено позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" про стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки заробітної плати, до судового розгляду по суті.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку клопотання ОСОБА_1 б/н від 07.09.2020р. в частині витребування доказів, відповідно до ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення.

У судове засідання 17.09.2020р. представники сторін не з`явились, про дату та час проведення судового засідання сторону були повідомлені належним чином ухвалою суду від 19.08.2020р.

Розглянувши у судовому засіданні 17.09.2020р. позовну заяву та додані до неї матеріали, дослідивши подані сторонами документи, за результатами оцінки матеріалів справи, суд встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» про стягнення компенсації за невикористану основну щорічну відпустку за 16,94 днів та додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей до 30 днів, а також середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 16.03.2017р. на дату постановлення рішення по суті спору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.03.2017р. її було звільнено з посади інженера з проектно-кошторисної роботи 2 категорії зі слів працівника та зазначає, що з наказом вона ознайомлена не була, а у січні 2020 року було надано наказ про припинення трудового договору, який не підписано.

Позивач зазначає, що всупереч вимогам ст. 116 КзПП України, в день звільнення відповідач не провів повного розрахунку компенсації за невикористану основну щорічну відпустку за 16,94 днів та додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей до 30 днів, з позивачем - ОСОБА_1 , в зв`язку з чим вона вимушена звернутись до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне:

1. відповідач зазначає, що 15.03.2017р. до адміністративної будівлі відповідача Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод», яка розміщена за адресою 86429, Донецька область, м. Єнакієве, пр. Металургів, 9, увійшли групи невідомих людей, яки назвались представниками влади так званої «Донецької народної республіки», з вимогою передати у їх розпорядження все майно підприємства або здійснювати свою діяльність у відповідності до законодавства «ДНР» з відповідними сплатами податків у бюджет «Донецької народної республіки».

Через неможливість виконати злочинні вимоги зазначених осіб, з наміром не піддавати небезпеці життя та здоров`я співробітників, відповідачем було прийнято рішення щодо залишення майна підприємства, наслідком чого стало фактичне припинення подальшої господарської діяльності підприємства у м. Єнакієве.

За фактом захоплення виробничих потужностей відповідача, майна та перинних документів, у тому числі, але не виключно: трудових книжок працівників підприємства; оригіналів наказів, у тому числі наказу про затвердження та введення у дію штатного розпису по підприємству; особових справ робітників (у т.ч. заяв робітників про прийняття на роботу; анкет; особових карток та інше), посадових інструкцій робітників; табелів обліку робочого часу; поданих до державних та контролюючих органів звітів та інше, останнім було підготовлена та надіслано на адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області заяви про вчинення кримінального правопорушення. За даним фактом слідчим відділом Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР за №0000803, що підтверджується відповідним витягом.

2. 15.03.2017р. ПрАТ «ЄМЗ» було видано наказ №1025 по персоналу, відповідно до якого кожному зацікавленому у збереженні трудових відносин із відповідачем робітнику було запропоновано до 18:00 16.03.2017р. з`явитись за юридичною адресою відповідача із метою оформлення переводу до інших структурних підрозділів відповідача, що розміщені на підконтрольній території України.

Одночасно, відповідачем було повідомлено усіх робітників, що у випадку не прибуття за юридичною адресою до вказаного часу та не вираження у письмовій формі свого бажання щодо продовження трудових відносин, буде вважатись, що із боку таких робітників було надано згоду на розірвання укладеного із ними трудових договорів на підставі п.1 ст.36 КЗпП України та такі договору будуть розірвано з 16.03.2017р. Даний наказ доведено до відома всіх робітників підприємства шляхом надсилання копій на електронні адреси корпоративної пошти. Окрім того, як зазначає відповідач, копії наказу №1025 від 15.03.2017р. було розміщено на прохідній цехів, столових цехів, місцях загального користування, що підтверджується відповідним актом;

3. на думку відповідача, матеріали справи не містять об`єктивної довідки про його заборгованість та позивачем не надано доказів щодо невиплати компенсації за невикористану основну щорічну відпустку та додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей, до того ж відсутня будь-яка бухгалтерська документація, яка б підтверджувала наявність такої заборгованості, видана посадовими особами відповідача, які мають право на вчинення цих дій;

4. відповідач зазначає, що у відповідності до приписів п.2 та абз.1 ч.7 Порядку обчислення заробітної плати (затверджений постановою КМУ від 08.02.1995р. №100) для розрахунку сум компенсації за невикористані відпустки потрібно мати дані щодо виплат за останні 12 календарних місяці роботи позивача на підприємстві, які у матеріалах справи відсутні.

При цьому відповідач звертає увагу, що у зв`язку з втратою первинної документації у відповідача не має можливості надати, перевірити або підтвердити надану інформацію щодо нарахованої заробітної плати за останні 12 календарних місяці роботи позивача на підприємстві, а також інформацію щодо наявності днів невикористаної відпустки, їх кількості.

Також, на думку відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження тверджень позивача щодо нездійснення відповідачем розрахунку за 16,94 днів основної щорічної відпустки та 30 днів додаткової соціальної відпустки.

5. за положеннями статті 117 КЗпП України обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

При цьому відповідач зазначає, що ним у вересні 2014 року отримано Сертифікат про настання обставин непереборної сили №2755/0504, за яким Торгово-промислова палата засвідчила настання обставин непереборної сили з 01 липня 2014 року для ПрАТ «ЄМЗ» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні Законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Також, як зазначає відповідач, ним отримано Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України «Щодо унеможливлення виконання зобов`язань, передбачених ст. ст. 47 і 116 КЗпП України, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» №1565/2/21-10.2 від 15 травня 2017 року, за яким встановлено, зокрема:

«Унеможливлення виконання зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», передбачених ст.ст. 47 і 116 КЗпП України, а саме: 16 березня 2017 року кожному працівникові видати належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок, спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), а саме актами тероризму на території Донецької області, у тому числі м. Єнакієво Донецької області, які на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо.

Такі форс-мажорні обставини є підставами для звільнення від відповідальності зобов`язальної сторони, якою є ПрАТ «ЄМЗ», за невиконання зобов`язань, передбачених ст.ст. 47, 116 КЗпП України.».

Дослідивши надані сторонами документи, наявні в матеріалах справи, суд встановив:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 31.03.2014 року по 16.03.02017 року працювала в Приватному акціонерному товаристві «Єнакієвський металургійний завод» на посаді інженера з проектно-кошторисної роботи 2 категорії, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1

16.03.2017р. ОСОБА_1 була звільнена на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується наказом ПрАТ «ЄМЗ» №1026 від 16.03.2017р.

Трудові правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Кодексом законів України про працю.

Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Стаття 116 КЗпП України встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст.4 КЗпП України, законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього..

Згідно до положень ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України «Допустимість доказів» визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що виробничі потужності Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (код юридичної особи 00191193) знаходяться в м. Єнакієве Донецької області.

У зв`язку із взяттям у 2014 році під контроль м. Єнакієве незаконним збройним формуванням), а також захопленням 15.03.2017р. невідомими угрупуванням адміністративної будівлі ПрАТ «ЄМЗ», було змінено місцезнаходження ПрАТ «ЄМЗ» з адреси у м. Єнакієве та зареєстровано за адресою Донецька область, м. Маріуполь, пр.Ілліча. 54, блок 4.

Вказані обставини позивачем не спростовані.

Відповідач у відзиві вказує на те, що 15.03.2017р. до адміністративної будівлі відповідача Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод», яка розміщена за адресою 86429, Донецька область, м. Єнакієве, пр. Металургів, 9, увійшли групи невідомих людей, яки назвались представниками влади так званої «Донецької народної республіки», з вимогою передати у їх розпорядження все майно підприємства або здійснювати свою діяльність у відповідності до законодавства «ДНР» з відповідними сплатами податків у бюджет «Донецької народної республіки».

Через неможливість виконати злочинні вимоги зазначених осіб, з наміром не піддавати небезпеці життя та здоров`я співробітників, відповідачем було прийнято рішення щодо залишення майна підприємства, наслідком чого стало фактичне припинення подальшої господарської діяльності підприємства у м. Єнакієве.

За фактом захоплення виробничих потужностей відповідача, майна та перинних документів, у тому числі, але не виключно: трудових книжок працівників підприємства; оригіналів наказів, у тому числі наказу про затвердження та введення у дію штатного розпису по підприємству; особових справ робітників (у т.ч. заяв робітників про прийняття на роботу; анкет; особових карток та інше), посадових інструкцій робітників; табелів обліку робочого часу; поданих до державних та контролюючих органів звітів та інше, останнім було підготовлена та надіслано на адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до повідомлення Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області про початок досудового розслідування №6979/201/067017 від 10.04.2017р., за вказаними вище обставинами розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000803 (попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст.341 ЦК Укаїни); відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2017 року під №0000803 слідчим СВ Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області лейтенантом поліції Форбатюком Я.І.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 20 березня 2003 року №638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 5 червня 2014 року) передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р, затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких є м. Єнакієве. Крім того, прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Так, наказом Служби безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, як Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язань, якщо вона доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Згідно матеріалів справи, з метою надання відповідної оцінки ситуації, що склалась у діяльності Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» у зв`язку з проведенням антитерористичної операції, останній звернувся із відповідними запитами до Торгово-промислової палати України.

Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України №2755/05-4 від 01.09.2014р. засвідчує настання обставин непереборної сили з 01 серпня 2014 року Публічному акціонерному товариству «Єнакієвський металургійний завод» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів та зазначено, що на момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Також, відповідачем наданий суду Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України «Щодо унеможливлення виконання зобов`язань, передбачених ст. ст. 47 і 116 КЗпП України, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» №1565/2/21-10.2 від 15 травня 2017 року, в якому вказано, зокрема:

- терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, у тому числі територіям м. Єнакієве та м. Макіїви Донецької області, що супроводжується актами тероризму, для подолання яких направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році та станом на поточну дату заходи її проведення тривають, є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання обов`язків сторонами, передбачених умовами договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами;

- якщо виробничі потужності Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», що знаходяться на території м. Єнакієве та м. Макіївки Донецької області, які перебувають під контролем незаконних збройних формувань і вийшли з під контролю роботодавця, у зв`язку із злочинним їх захопленням для подальшої господарської діяльності представниками цих незаконних збройних формувань і термін повернення їх є невідомим, то пропозиція роботодавця про термінове припинення трудових відносин з усіма працівниками, що за трудовим договором виконують функціональні обов`язки на цих виробничих потужностях, за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, є вимушеним необхідним та упереджуючим заходом;

- втрата контролю і доступу Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться за адресами: Донецька область, місто Єнакієве, пр. Металургів, 9 та Донецька область, м. Макіївка, вул. Металургійна, 147, у тому числі до: трудових книжок працівників; оригіналів наказів; особових справ працівників; посадових інструкцій; табелів обліку робочого часу; примірників звітів, що подавалися до контролюючих органів, комп`ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням трудових відносин з працівниками, фактично знівелювала можливість Приватного акціонерного підприємства «Єнакієвський металургійний завод» виконати зобов`язання перед працівниками, згідно ст.ст. 47 і 116 КЗпП України, а саме: 16 березня 2017 року кожному працівнику Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» видати належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок, а цим порушується співвідношення його майнових інтересів з майновими інтересами його працівників, і позбавляє того, на що такий працівник може розраховувати і це гарантується йому законодавством України про працю, а саме: у день звільнення отримати належно оформлену трудову книжку та розрахунок;

- унеможливлення виконання зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», передбачених ст.ст. 47 і 116 КЗпП України, а саме: 16 березня 2017 року кожному працівникові видати належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок, спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на території Донецької області, у тому числі: м. Єнакієве і м. Макіївки Донецької області, які на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо.

Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбаченими і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язаної сторони за трудовим договором, якою за цим висновком є Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод», вони об`єктивно впливають на її зобов`язання, передбачені ст.ст. 47 і 116 КЗпП України, та унеможливлюють їх виконання.

Такі форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є підставами для звільнення від відповідальності зобов`язаної сторони, якою за цим висновком є Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод», за невиконання зобов`язань, передбачених ст.ст. 47 і 116 КЗпП України.

Враховуючи наведені обставини та висновки Торгово-промислової палати України, суд дійшов висновку, щодо відсутності вини відповідача ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» у затримці виплат позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, зокрема, зазначає, що відповідач при звільненні не розрахувався з ним, а саме у повному обсязі не провів з позивачем розрахунок за компенсації за невикористану основну щорічну відпустку за 16,94 днів та за додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей за 30 днів.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати (затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 №100) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Згідно приписів п.7 вказаного порядку, нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

У ст. 30 Закону України "Про оплату праці" міститься аналогічна норма, доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Будь-які належні та допустимі докази, в яких відображені відомості щодо виплат, у тому числі за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. позивачем не надано суду та в матеріалах справи такі документи відсутні.

Суд зазначає, що Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України «Щодо унеможливлення виконання зобов`язань, передбачених ст. ст. 47 і 116 КЗпП України, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» №1565/2/21-10.2 від 15 травня 2017 року ґрунтуються на тому, що з 16.03.2017 року (з дати фактичного захоплення невстановленими особами виробничих потужностей відповідача) відповідач фактично втратив доступ до первинних документів, на підставі яких має здійснюватися розрахунок сум заробітної плати, відпускних, та інших виплат, що підлягають до сплати на користь робітників у день їх звільнення.

На дані обставини також посилається відповідач у відзиві та зазначає, що у зв`язку з втратою первинної документації у відповідача не має можливості надати, перевірити або підтвердити надану інформацію щодо нарахованої заробітної плати за останні 12 календарних місяці роботи позивача на підприємстві, а також інформацію щодо наявності днів невикористаної відпустки, їх кількості.

Крім того суд звертає увагу, що у трудових відносинах між ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» та його працівниками, зокрема позивачем, з 16 березня 2017 року виникли та дотепер існують обставини непереборної сили, пов`язані із захопленням невстановленими особами виробничих та адміністративних будівель ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод», які відповідач не міг передбачити чи відвернути і які завдали збитків як підприємству в цілому, так і його працівникам, у період існування яких відповідач з незалежних від нього причин позбавлений можливостей виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків щодо своїх працівників взагалі, у тому числі відносно позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015р. у справі № 6-2159цс15, від 23.03.2016р. у справі № 6-364цс16, від 11.05.2016р. у справі №6-383цс15, від 25.05.2016р. у справі №6-948цс16, та в постанові Верховного суду від 01.09.2020р. у справі №221/3677/17, в яких були встановлені аналогічні правовідносини та подібні фактичні обставини.

Крім того, сам по собі факт звільнення позивача з роботи не може бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, оскільки відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

До таких самих правових висновків у подібних правовідносинах, крім Верховного Суду України, дійшов Верховний Суд у постановах: від 28.12.2019р. у справі № 408/37200/18 (провадження № 61-37200св18), від 03.03.2020р. у справі №233/342/19 (провадження №61-18961св19), від 04.05.2020р. у справі №408/3388/17 (провадження №61-36837св18), від 01.09.2020р. у справі №221/3677/17 (провадження №61-39875ск18).

З огляду на наведене, обставини непереборної сили (форс-мажорних обставин), що встановлені сертифікатом (висновок) Торгово-промислової палати України №2755/05-4 від 01.09.2014р. та Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України «Щодо унеможливлення виконання зобов`язань, передбачених ст. ст. 47 і 116 КЗпП України, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)» №1565/2/21-10.2 від 15 травня 2017 року, свідчать про відсутність вини відповідача у затримці виплат позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України.

Приймаючи до уваги відсутність вини відповідача у невиконанні приписів ст. 116 КЗпП України, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених позивачем вимог, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними належними та допустимими доказами, та такими, що не підлягають визнанню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» про стягнення компенсації за невикористану основну щорічну відпустку за 16,94 днів та додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей до 30 днів, а також середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 16.03.2017р. на дату постановлення рішення по суті спору.

Судові витрати відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 129, 194, 195, 196, 201, 232, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_2 ) до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» () про стягнення компенсації за невикористану основну щорічну відпустку за 16,94 днів та додаткову соціальну відпустку працівникам, які мають дітей до 30 днів, а також середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 16.03.2017р. на дату постановлення рішення по суті спору.

Рішення набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржена протягом строку, встановленого ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.К. Чорненька