ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 справа № 914/956/20

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Таткап", м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль Пласт", м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область

про: стягнення заборгованості у розмірі 345 251,79 грн,

за участю представників:

від позивача: не з"явився.

від відповідача : не з"явився.

У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таткап" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль Пласт" про стягнення заборгованості у розмірі 345 251,79 грн.

Ухвалою суду від 27.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.05.2020. У підготовчому судовому засіданні 26.05.2020 року розгляд справи відкладався на 16.06.2020 року, 16.06.2020 на 30.06.2020, 30.06.2020 на 11.08.2020, 11.08.2020 на 01.09.2020.

Ухвалою від 01.09.2020 закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до розгляду по суті 22.09.2020 р. о 12:30 год.

За №19825/20 від 16.06.2020 року Позивачем подано уточнення до позовної заяви щодо стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст. 81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення в цій справі.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 15.09.2020 р., відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таткап» (далі за текстом також - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіль Пласт» (далі за текстом також - Відповідач) було укладено Договір поставки №4 від 02.06.2014р. (надалі - Договір).

Відповідно до умов п.1.1. Договору, Постачальник (ТОВ «Таткап») зобов`язувалося поставити Покупцеві (ТОВ «Профіль Пласт») витратні матеріали, для відновлення та ремонту шин (надалі - «Товар»), Підтвердженням факту узгодження Сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття Покупцем Товару по видатковій накладній виданій Постачальником, яка після її підписання сторонами має силу специфікації.

Так, на виконання умов Договору ТОВ «Таткап», протягом лютого - березня 2019 року, поставило ТОВ «Профіль Пласт» продукцію загальною вартістю 450 060 гри. 40 коп., а саме:

- відповідно до рахунку №556 від 22.02.2019р. та видаткової накладної №556 від 28.02.2019р. поставлено Товару на суму 250 060 грн. 40 коп.;

- відповідно до рахунку №645 від 29.03.2019р. та видаткової накладної №645 від 29.03.2019р. на суму 200 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п.п. 3.1.1. п.3.1. Договору, оплата за Товар здійснюється на підставі передоплати в розмірі 100% (сто відсотків), від загальної вартості Товару, вказаної у рахунку, який виставляється Постачальником. Сума перераховується Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника, протягом 3 (трьох) банківських днів, з дня виставлення рахунку.

В рахунок оплати товарів від ТОВ «Профіль Пласт» впродовж 2 кварталу 2019 р. та липня 2019 р. надійшли кошти:

- суму в розмірі 23 000 грн. (12.04.2019 р. - 10000 грн., 21.05.2019 р. - 13000 грн.) зараховано в оплату рахунку №826 від 21.11.2018р.;

- суму в розмірі 38 000 грн.( 11.06.2019 р. - 8000 грн., 12.06.2019 р. - 13000 грн., 13.06.2019 р. - 2000 грн., 03.07.2019 р. -15000 грн.) зараховано в оплату рахунку №556 від 22.02.2019 р.

Таким чином, Товар за видатковою накладною №556 від 28.02.2019 р. на суму 250 060 грн. 40 коп. оплачено частково в розмірі 38 000 грн.

Товар за видатковою накладною №645 від 29.03.2019р. на суму 200 000 грн. 00 коп. не оплачено в повному розмірі.

З урахуванням викладеного вище, у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість за Договором поставки №4 від 02.06.2014р. у розмірі 412 060 (чотириста дванадцять тисяч шістдесят) грн. 40 коп.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач направив Відповідачеві претензію вих. № 1207-2019 від 12.07.2019р., яка була отримана Відповідачем 16.07.2019р.

У відповідь на претензію вих. № 1207-2019 від 12.07.2019р. Відповідач надіслав лист - відповідь (вих. №50, від 30.07.2019р.) у якому зобов`язувався оплатити наявну заборгованість у розмірі 412 060 грн. 40 коп. згідно графіку платежів до квітня 2020 року.

Натомість, станом на 18.10.2019 року Відповідачем було сплачено лише частину заборгованості у розмірі 42 000,00 грн., що не відповідає ні графіку платежів, який був складений самим Відповідачем, ні вимогам Договору.

За таких обставин. Позивачем було надіслано Відповідачу чергове попередження вих. №1810-2019 від 18.10.2019р. з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 370 060 грн. 40 коп. та штрафні санкції передбачені п. 10.2. Договору поставки. №4 від 02.06.2014р. у розмірі 3 700 грн. 60 коп.

Дане попередження було отримане Відповідачем 29.10.2019р., але станом на дату складення позовної заяви заборгованість в повному обсязі не сплачена.

З урахуванням викладеного, станом на 21 листопада 2019 року Відповідачем заборговано грошові кошти за поставлений товар у розмірі 330 000,00 грн.

Враховуючи наявну заборгованість у Відповідача перед Позивачем у розмірі 330 000,00 гри. та керуючись вимогами п. п. 3.1.1. п. 3.1., З.2., п. 10.2 Договору, штраф за несвоєчасне виконання зобов`язань взятих на себе Відповідачем за Договором складає 3 300.00 грн.

За неналежне виконання зобов`язання по Договору Позивачем розраховано 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати. Таким чином, 3% річних з простроченої суми та втрати від інфляції у відповідності до розрахунку до позовної заяви, складає 6 346,85 грн. (3% річних) та 5 604,94 грн. (втрати від інфляції).

За №19825/20 від 16.06.2020 року Позивачем подано уточнення до позовної заяви щодо стягнення заборгованості та штрафних санкцій, у зв`язку із зменшенням заборгованості на загальну суму 80 000,00 грн

Аргументи відповідача

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таткап» (далі за текстом також - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіль Пласт» (далі за текстом також - Відповідач) було укладено Договір поставки №4 від 02.06.2014р.

Відповідно до умов п.1.1. Договору, Постачальник (ТОВ «Таткап») зобов`язувалося поставити Покупцеві (ТОВ «Профіль Пласт») витратні матеріали, для відновлення та ремонту шин. Підтвердженням факту узгодження Сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття Покупцем Товару по видатковій накладній виданій Постачальником, яка після її підписання сторонами має силу специфікації.

Так, на виконання умов Договору ТОВ «Таткап», протягом лютого - березня 2019 року, поставило ТОВ «Профіль Пласт» продукцію загальною вартістю 450 060 гри. 40 коп., а саме:

- відповідно до рахунку №556 від 22.02.2019р. та видаткової накладної №556 від 28.02.2019р. поставлено Товару на суму 250 060 грн. 40 коп.;

- відповідно до рахунку №645 від 29.03.2019р. та видаткової накладної №645 від 29.03.2019р. на суму 200 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п.п. 3.1.1. п.3.1. Договору, оплата за Товар здійснюється на підставі передоплати в розмірі 100% (сто відсотків), від загальної вартості Товару, вказаної у рахунку, який виставляється Постачальником. Сума перераховується Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника, протягом З (трьох) банківських днів, з дня виставлення рахунку.

Відповідно до п.5.3. Договору, Товар вважається прийнятим і таким, що належить Покупцю з моменту підписання видаткової накладної представником Покупця.

Відповідно до п.3.2. Договору, підставою для оплати є рахунок або видаткова накладна.

Відповідно до п.3.3. Договору, за погодженням сторін, черговість зарахування платежів по даному Договору встановлюється на розсуд Постачальника незалежно від призначення платежу, зазначеного в платіжних документах Покупця. Постачальник має право зарахувати отримані кошти в рахунок минулих заборгованостей Покупця.

З урахуванням часткових проплат від:

- 11.06.2019 року частково сплачена сума в розмірі 8 000,00 грн. згідно рахунку №556 від 22.02.2019 року;

- 13.06.2019 року частково сплачена сума в розмірі 2 000,00 грн. згідно рахунку №556 від 22.02.2019 року;

- 12.06.2019 року частково сплачена сума в розмірі 13 000,00 грн. згідно накладної №2407 від 31.10.2018 року;

- 03.07.2019 року частково сплачена сума в розмірі 15 000,00 грн. згідно рахунку №556 від 22.02.2019 року;

- 16.08.2019 року частково сплачена сума в розмірі 2 000,00 грн. згідно рахунку №556 від 22.02.2019 року;

- 26.09.2019 року частково сплачена сума в розмірі 20 000,00 грн. згідно рахунку №2454 від 03.07.2019 року;

- 07.10.2019 року частково сплачена сума в розмірі 20 000,00 грн. згідно рахунку №556 від 22.02.2019 року;

- 01.11.2019 року частково сплачена сума в розмірі 20 060,40 грн. згідно рахунку №556 від 22.02.2019 року;

- 15.11.2019 року частково сплачена сума в розмірі 20 000,00 грн. згідно рахунку №556 від 22.02.2019 року;

станом на 21.11.2019 року несплаченою залишилась сума заборгованості в розмірі 330 000,00 грн.

Згідно з п. 10.2 Договору передбачені штрафні санкції у вигляді штрафу за неналежне або несвоєчасне виконання зобов`язань взятих за Договором у розмірі 1 (одного) відсоток від вартості невиконаного зобов`язання.

Поставка Товару була здійснена Позивачем Відповідачу 29.03.2019р. (по видатковій накладній № 645 від 29.03.2019р., рахунок № 645 від 29.03.2019р.) та 28.02.2019р. (по видатковій накладній № 556 від 28.02.2019р., рахунок № 556 від 22.02.2019р.).

Враховуючи наявну заборгованість у Відповідача перед Позивачем у розмірі 330 000,00 гри. та керуючись вимогами п. п. 3.1.1. п. 3.1., З.2., п. 10.2 Договору, штраф за несвоєчасне виконання зобов`язань взятих на себе Відповідачем за Договором складає 3 300.00 грн.

Позивачем розраховано 3% річних з простроченої суми та втрати від інфляції, що складає 6 346,85 грн. (3% річних) та 5 604,94 грн. (втрати від інфляції).

Отже, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає: 330 000,00 грн. + 3 300,00 грн. + 6 346,85 грн. + 5 604,94 грн. = 345 251 грн. 79 коп.

Позивачем скеровано попередження про порушення позовних вимог щодо сплати заборгованості та притягнення до відповідальності за порушення умов договору, однак таке залишилось без відповіді та задоволення.

За №19825/20 від 16.06.2020 року Позивачем подано уточнення до позовної заяви щодо стягнення заборгованості та штрафних санкцій, у зв`язку із зменшенням заборгованості на загальну суму 80 000,00 грн.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір №4 від 02.06.2014 року є договором поставки.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п.п. 3.1.1. п. 3.1. Договору, оплата за Товар здійснюється на підставі передоплати в розмірі 100% (сто відсотків), від загальної вартості Товару, вказаної у рахунку, який виставляється Постачальником. Сума перераховується Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника, протягом 3 (трьох) банківських днів, з дня виставлення рахунку.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Беручи до уваги укладений договір та часткові проплати, станом на дату подання позову заборгованість склала 330 000,00 грн.

Відтак, позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором.

Згідно з п. 10.2 Договору передбачені штрафні санкції у вигляді штрафу за неналежне або несвоєчасне виконання зобов`язань взятих за Договором у розмірі 1 (одного) відсоток від вартості невиконаного зобов`язання. Штраф за несвоєчасне виконання зобов`язань взятих на себе Відповідачем за Договором складає 3 300,00 грн.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч.2 ст.218 ГК України).

Згідно із ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано, і такі підстави судом не встановлено.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань за Договором, позивачем, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховано відповідачу та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 6 346,85 грн. та інфляційні втрати в розмірі 5 604,94 грн. Судом перевірено та встановлено правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

З урахування часткової проплати в розмірі 80 000,00 грн., стягнення заборгованості в розмірі 80 000,00 грн. підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України,обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги з урахуванням штрафу, 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до ч.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До матеріалів справи долучено платіжне доручення №402 від 17.04.2020 року відповідно до якого Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 5178,78 грн. Доказів на підтвердження витрат понесених на правову допомогу та пов`язаних з розглядом справи Позивач не надав, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат в розмірі 2 000,00 грн.

Відтак судовий збір в розмірі 3978,78 грн. покладається на Відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України суд закриває провадження по справі у разі відсутності предмета спору. Сторона вправі звернутись з відповідним клопотанням до суду з метою повернення судового збору з бюджету на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 130, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В частині стягнення 80 000,00 грн. закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЛЬ ПЛАСТ» (81054, Львівська область, Яворівський район, місто Новояворівськ, вулиця Мазепи, будинок, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТКАП» (02002, місто Київ, вулиця Є. Сверстюка, 13, оф. 810, ) заборгованість за поставлений товар у розмірі 250 000,00 грн., штраф у розмірі 3 300,00 грн., 3% річних у розмірі 6 346,85 грн., втрати від інфляції у розмірі 5 604,94 грн. та 3978,78 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано суддею 23.09.2020.

Суддя З.В. Горецька