ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1263/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Петрович А.М. (на підставі ордеру);

від відповідача: Поправка Д.Ю. (на підставі ордеру);

від 3-ї особи: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Крижанівка" (67562, Одеська обл., Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Софіївська, буд. 2);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Будмарин" (65014, м. Одеса, вул. Віри Інбер, буд. 5, приміщення 304Н);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області (67562, Одеська обл., Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Ветеранів, буд.5);

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 07.05.2020 року позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Крижанівка" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №1304/20) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Будмарин", в якій просив суд: 1) зобов`язати відповідача виконати умови договору №30/08/2018 від 30.08.2018 року, шляхом виконання рішення Крижанівської сільської ради №807-VII від 06.11.2018 року про надання дозволу на поділ земельної ділянки, а саме підписанням план-схеми поділу земельної ділянки (загальна площа 13384 м.кв.) в межах узгоджених відповідно до умов вищевказаного договору: відстань від панорамного скління будинку до кордону благоустрою підписанням даного договору надає згоду та не заперечує зі сторони вул. Марсельська („Приморські сади) - 24 м.п.; відстань від торця будинку до кордону благоустрою зі сторони ЖК „Золота Ера" - 24 м.п.; відстань від панорамного скління будинку до кордону благоустрою зі сторони ЖК „Зелений мис" - 16 м.п., відстань від панорамного скління будинку до кордону благоустрою зі сторони земельної ділянки Крижанівської сільської ради (дитячий садок) - 15,50 м.п., шляхом підписання акту-розмежування; 2) зобов`язати відповідача укласти угоду з землевпорядною організацією на проведення робіт з розробки технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки (загальна площа 13384 м.кв.), де в якості платника (за згодою співвласника), з ініціативи землекористувача, буде залучено ОСББ „Крижанівка"; 3) зобов`язати відповідача встановити будівельний паркан згідно додатку №2 (за межами кордонів території благоустрою, визначеною додатком №1 до даного договору, а також стягнути з відповідача судові витрати у загальному розмірі 12352,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався, зокрема, на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №30/08/2018 від 30.08.2018 року.

Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви, судом було встановлено, що вказана заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 12.05.2020 року, за результатами розгляду матеріалів даної позовної заяви, в порядку ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення відповідних недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 12.05.2020 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку „Крижанівка" було подано до суду заяву вх. ГСОО №12793/20 від 20.05.2020р. та надано відповідні документи.

При цьому, серед наданих до заяви про усунення недоліків документів, позивачем подано позов (уточнений), за змістом якого позивач просить суд: 1) зобов`язати відповідача виконати умови договору №30/08/2018 від 30.08.2018 року, шляхом підписання акту встановлення в натурі меж земельної ділянки наданої ТОВ „Будмарин" на потреби ОСББ „Крижанівка", відповідо до умов договору, загальною площею 13384 м.кв.: відстань від панорамного скління будинку до кордону благоустрою підписанням даного договору надає згоду та не заперечує зі сторони вул. Марсельська („Приморські сади) - 24 м.п.; відстань від торця будинку до кордону благоустрою зі сторони ЖК „Золота Ера" - 24 м.п.; відстань від панорамного скління будинку до кордону благоустрою зі сторони ЖК „Зелений мис" - 16 м.п.; відстань від панорамного скління будинку до кордону благоустрою зі сторони земельної ділянки Крижанівської сільської ради (дитячий садок) - 15,50 м.п., задля виконання Рішення Крижанівської сільської ради №807-VII від 06.11.2018 року про надання дозволу на поділ земельної ділянки; 2) зобов`язати відповідача встановити будівельний паркан згідно додатку №2 (за межами кордонів території благоустрою, визначеною додатком №1 до даного договору) та стягнути з відповідача на користь позивача 14 454 грн судових витрат.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/1263/20 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 17.06.2020 року.

12.06.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вх. ГСОО №15144/20, в якому він заперечував щодо заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову зазначаючи, що договір №30/08/18, на який посилається позивач як на підставу звернення до суду, є договором про наміри та не породжує жодних правових наслідків для сторін. При цьому відповідач звертає увагу суду, що позивачем не обґрунтовано підстави для виділення товариством зі складу орендованої землі земельної ділянки площею саме 13384 кв.м, оскільки відсутнє будь-яке рішення Крижанівської сільської ради про готовність передати позивачу земельну ділянку саме у вказаних межах.

17.06.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву вх. ГСОО №15662/20, в якій позивач не погоджується із позицією відповідача, що укладений між сторонами договір є договором про наміри та не створює жодних правових наслідків, оскільки договір є дійсним та відповідач у відповіді на претензію визнав дійсність вищевказаного договору, підтверджував свої наміри виконання його умов, але зі зміною меж земельної ділянки, в бік зменшення її площі. Більш того, позивач наполягає, що заявником щодо поділу земельної ділянки, яка знаходиться в його довгостроковому користуванні, та замовником технічної документації із землеустрою щодо поділу може бути лише ТОВ „Будмарин". Крім того, позивач наполягає, що шляхом підписання договору №30/08/2018 відповідач затвердив свою згоду на поділ земельної ділянки в якості території для обслуговування будинків та визначив кордони земельної ділянки для благоустрою прибудинкової території багатоквартирних будинків за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Софіївська 2, 2а, 2б, 2в, 2г. При цьому позивач вважає, що відповідач безпідставно не виконує свої зобов`язання за договором.

У судовому засіданні 17.06.2020р. представник позивача просив залучити до матеріалів справи уточнену позовну заяву та здійснювати розгляд в межах поданої заяви. З урахуванням відсутності заперечень відповідача щодо залучення даної уточненої позовної заяви до матеріалів справи, враховуючи подання таким чиином позовної заяви обмежено вимогами чинного Господарського процесуального Кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та залучення уточненої позовної заяви до матеріалів справи, в зв`язку з чим подальший розгляд позовних вимог здійснюється в межах уточненого позову.

Ухвалою суду від 17.06.2020 року, в порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, судом до участі у даній справі було залучено Крижанівську сільську раду Лиманського району Одеської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Крім того, даною ухвалою суду, підготовче засідання у даній справі, в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено на 22.07.2020 року.

25.06.2020 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив вх. ГСОО №16560/20 в яких відповідач наполягає на своїй позиції, що договір №30/08/2018 від 30.08.2018р. за своєю правовою природою є договором про наміри та вважає, що поданням даного позову позивач намагається здійснити вплив на договірні відносини між ТОВ „Будмарин" та Крижанівською сільською радою, оскільки відповідач буде змушений відмовитись від частини орендованої земельної ділянки, за ініціативою сторони, яка не виступає стороною договору оренди землі. При цьому, відповідач наполягає, що спір у даній справі відсутній, однак існує лише в частині площі земельної ділянки, яку позивач, за твердженням відповідача, вирішив отримати на підставі договору, що не породжує для сторін жодних правових наслідків.

У судовому засіданні від 22.07.2020 року судом було постановлено протокольну ухвалу, в порядку ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, якою підготовче засідання у даній справі було продовжено до 12.08.2020 року. Водночас судом було також постановлено протокольну ухвалу, в порядку ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, якою підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено розгляд справи по суті на 12.08.2020 року.

У судовому засіданні від 12.08.2020 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 09.09.2020 року.

У судовому засіданні 09.09.2020 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2020 року проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області у судові засідання не з`явився, між тим надав до суду клопотання вх. ГСОО № 20413/20, в якому просив суд слухати справу без участі представника сільської ради, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника даної особи.

В судовому засіданні 09.09.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено сторонам, що повне рішення буде складено 21.09.2020р.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено:

Так, 30.08.2018 року між ТОВ „Будмарин" (надалі - сторона-1) та ОСББ „Крижанівка" (надалі - сторона-2) укладено договір №30/08/2018 (надалі - договір), згідно п. 1 якого підписанням даного договору сторона-1 підтверджує границі земельної ділянки для благоустрою прибудинкової території багатоквартирних будинків за адресою с. Крижанівка, вул. Софіївська 2, 2а, 2б , 2в, 2г у відповідності до додатку №1 до даного договору, загальна площа земельної ділянки складає 13384 кв.м (надалі - територія благоустрою).

Умовами п. 1 договору також визначено, що земельна ділянка для благоустрою загальною площею 13384 кв.м знаходиться в межах земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:2808) яка перебуває в користуванні у сторони-1 за договором оренди від 07.11.2008 року. Сторона-1 підписанням даного договору надає згоду та не заперечує стосовно відводу в користування стороні-2 земельної ділянки загальною площею 13384кв.м в порядку передбаченому діючим законодавством. При цьому сторони визначили, що:

- відстань від панорамного скління будинку до кордону благоустрою зі сторони вул. Марсельська („Приморські сади) - 24 м.п.;

- відстань від торця будинку до межі благоустрою зі сторони ЖК „Золота Ера" - 24 м.п.;

- відстань від панорамного скління будинку до межі благоустрою зі сторони ЖК „Зелений мис" - 16 м.п.;

- відстань від панорамного скління будинку до межі благоустрою зі сторони земельної ділянки Крижанівської сільської ради (дитячий садок) - 15,50 м.п.

Згідно положень п. 2 сторона-1 встановлює будівельний паркан згідно додатку №2 (за межами території благоустрою, визначеною в додатку №1до даного договору) до даного договору, а сторона-2 зобов`язується не перешкоджати таким діям сторони-1.

Додатками до вказаного договору є: №1 - межі земельної ділянки для благоустрою прибудинкової території багатоквартирних домів; №2 - розміщення будівельного паркану (том І а.с. 75 з оборотом).

Як стверджує відповідач, 07.11.2008 року між ним та Крижанівською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого ТОВ „Будмарин" було передано в оренду земельну ділянку строком на 49 років площею 10,28 га (із змінами від 22.09.2017р.) та присвоєно новий кадастровий номер :02:001:2808 із строком, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною копією договору оренди (том І а.с.179-190) та жодним чином не заперечується позивачем у справі.

Водночас в матеріалах справи наявне рішення Крижанівської сільської ради №807-V-II від 06.11.2018 року „Про надання дозволу на поділ земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:2808, розташованої за адресою: Одеська область, Лиманський район, Крижанівська сільська рада, село Крижанівка, згідно якого за результатами розгляду заяви директора ТОВ „Будмарин" та подані матеріали. Керуючись ст.ст. 3, 12, 122 Земельного кодексу України, Закону України „Про землеустрій", ст. 12, 26, 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" було вирішено надати дозвіл на поділ ділянки кадастровий номер: :02:001:2808, загальною площею 10,28 га, яка розташована за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, Крижанівська сільська рада, село Крижанівка, що перебуває в оренді у ТОВ „Будмарин" на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.11.2008 року, зареєстрованого в комінтернівському районному відділі Одеської регіональної філії ДЗК у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 08.12.2008 року за №06.

Також в матеріалах справи наявне листування між сторонами щодо відведення ТОВ „Будмарин" земельної ділянки позивачу для здійснення благоустрою, оплати таких робіт, тощо (том І а.с.104-110).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, фізичні особи - підприємці, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як встановлено судом, позовні вимоги ОСББ „Крижанівка" направленні на зобов`язання відповідача виконати умови договору №30/08/2018 від 30.08.2018 року, шляхом підписання акту встановлення в натурі меж земельної ділянки наданої ТОВ „Будмарин" на потреби ОСББ „Крижанівка", відповідо до умов договору, загальною площею 13384 м.кв. задля виконання Рішення Крижанівської сільської ради №807-VII від 06.11.2018 року про надання дозволу на поділ земельної ділянки та зобов`язати відповідача встановити будівельний паркан згідно додатку №2 (за межами кордонів території благоустрою, визначеною додатком №1 до даного договору).

При цьому суд зазначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Натомість, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Отже, виходячи із наведеного вище, позивач, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи зобов`язати відповідача виконати певні дії, зобов`язаний довести, яким чином порушені його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і, в залежності від встановленого, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Як вище зазначалось судом, відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Суд зазначає, що статтею 1130 Цивільного кодексу України визначено поняття договору про спільну діяльність. Так, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Відповідно до положень статті 1131 Цивільного кодексу України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Отже, зі змісту вказаних законодавчих приписів вбачається, що за своєю суттю спільна діяльність на основі договору є договірною формою об`єднання осіб для досягнення спільної мети.

Між тим, укладений між сторонами у справі договір №30/08/2018 не відповідає визначенню договору про спільну діяльність, однак його дійсність не заперечується сторонами у справі, в зв`язку з чим суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 та пункту 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Подібні положення містяться також в частині 1 статті 182 Господарського кодексу України.

Частиною 4 статті 635 Цивільного кодексу України передбачено, що договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

В частині 6 статті 182 Господарського кодексу України передбачено, що угода сторін про наміри (протокол про наміри тощо) не визнається попереднім договором і не породжує юридичних наслідків.

Отже, стаття 635 Цивільного кодексу України та стаття 182 Господарського кодексу України розрізняють два поняття - попередній договір і угода сторін про наміри (протокол про наміри, меморандум тощо).

При укладенні попереднього договору необхідно погодження всіх його істотних умов, до яких належать всі істотні умови основного договору, оскільки відсутність хоча б однієї з істотних умов майбутнього договору виключає можливість кваліфікувати відносини між сторонами як договірні. Угоди про наміри, протоколи про наміри, меморандуми тощо не є договорами і не породжують зобов`язання укласти в майбутньому основний договір. Тобто різниця між попереднім договором та угодою сторін про наміри полягає в тому, що угода про наміри, на відміну від попереднього договору, фактично не породжує для сторін ніяких правових наслідків.

Отже, за своїм змістом договір №30/08/2018 не є ні попереднім договором, ні правочином в розумінні статті 626 Цивільного кодексу України та статті 182 Господарського кодексу України, який породжує юридичні наслідки, оскільки не містить волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору та не містить положень, які б свідчили про набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків його сторін в результаті його підписання.

З огляду на встановлені обставини наявність згоди відповідача викладеної у договорі №30/08/2018 від 30.08.2018 року щодо надання згоди відносно відводу в користування земельної ділянки загальною площею 13384 кв.м в порядку передбаченому діючим законодавством та встановлення будівельного паркану суд дійшов висновку, що закріплені наміри не породжують для сторін жодних правових наслідків та, відповідно, не можуть впливати на дію, зміну, припинення або виконання основного договору (у разі його наявності), зокрема його умов щодо надання у користування земельної ділянки.

Більш того суд зазначає, що умовами договору №30/08/2018 не встановлено обов`язку ТОВ „Будмарин" здійснити безпосереднє відведення земельної ділянки у користування позивача, тоді як передбачено, що вирішення даного питання має здійснюватися з урахуванням норм земельного законодавства.

Отже, господарський суд зазначає, що закріплення сторонами в договорах про наміри, протоколах, меморандумах тощо певних намірів не означає того, що вони будуть закріплені в основному договорі. Лише у разі, якщо такі наміри знайдуть своє відображення в положеннях основного договору, вони будуть мати юридичне значення, як умови договору.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСББ „Крижанівка" щодо зобов`язання ТОВ „Будмарин" здійснити певні дії.

При цьому, суд не надає правову оцінку обставинам витребування відповідної земельної ділянки для здійснення благоустрою ОСББ „Крижанівка", оскільки таке питання не ставилось позивачем, а встановлення юридичних фактів не відноситься до юрисдикції господарських судів та є таким, що суперечить загальному принципу здійснення судочинства. Водночас, зазначені обставини можуть бути предметом дослідження суду у рамках іншого судового процесу та лише при існуванні між сторонами відповідного спору про право, однак із листування сторін вбачається також, що відповідач не заперечує за певних умов щодо здійснення користування позивачем земельною ділянкою у визначеному законом порядку.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2.Судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 21 вересня 2020 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська