УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

21.09.2020Справа № 910/13852/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства «Семенівське лісове господарство» (15400, Чернігівська обл., Семенівський р-н, м. Семенівка, вул. Березова Роща, буд. 40) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Деревообробний комбінат «Робін» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 36) про стягнення 50657,81 грн

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Семенівське лісове господарство» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Деревообробний комбінат «Робін» (далі - відповідач) про стягнення 50657,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №15 від 20.08.2019 не в повному обсязі розрахувався за отриманий товар, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення суму основної заборгованості у розмірі 50657,81 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 91, 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, у відповідності до частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п. 2); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (п. 5); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8).

Позаяк, в порушення вищевикладеного, позивачем не зазначено офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача, не зауважено, що такі відомості заявнику невідомі чи відсутні, як і не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Поряд з цим, позивачем не дотримано вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Зазначений правовий висновок викладений в ухвалі ВС №915/945/19 від 05.12.2019.

Між тим, позивачем до позовної заяви додано копію платіжного доручення №18560 від 04.09.2020, що не може слугувати належним доказом сплати судового збору.

Також, стаття 164 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем заявлено до стягнення основну заборгованость у розмірі 50657,81 грн.

Однак, матеріали позовної заяви не містять обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, оскільки позивач в позовній заяві вказує, що ним згідно товарно-транспортних накладних №903317 від 20.12.2019 та №903305 від 13.12.2019 було постановлено продукцію вартістю, що є значно більшою ніж заявлена сума, однак будь-яких доказів про часткову оплату за отриманий товар відповідачем не надає.

Відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Разом з цим, як вбачається з додатків до позовної заяви, в якості «доказів» заявником до позову додано ксерокопії документів, які не містить належних відміток про засвідчення копії, передбачених п. 5.27 ДСТУ 4163-2003, а саме дати засвідчення.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Державного підприємства «Семенівське лісове господарство» без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Державного підприємства «Семенівське лісове господарство» без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Державному підприємству «Семенівське лісове господарство» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- заяви із зазначенням офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача або заяви про те, що такі відомості позивачу невідомі або відсутні;

- заяви щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- детального обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються з доказами часткових оплат;

- оригіналу платіжного доручення №18560 від 04.09.2020 про сплату судового збору;

- всіх документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, згідно з п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Васильченко