ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.09.2020 Справа № 914/2639/19
За заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №914/2639/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма ВВ, м. Чернігів
до відповідача: Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго, м. Львів
про: стягнення боргу за договором поставки в розмірі 117 009,80 грн
Суддя У.І.Ділай
Секретар І.І.Толочко
За участі представників сторін:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: не з`явився
28.01.2020 Господарським судом Львівської області винесено рішення у справі №914/2639/19, відповідно до якого позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма ВВ 110940,00грн заборгованості, 543,86грн 3% річних, 446,60грн інфляційних втрат, 5079,34грн пені та 1921,00 грн судового збору.
14.02.2020 до суду надійшла заява від ТзОВ Виробничо-комерційна фірма ВВ про ухвалення додаткового рішення у справі №914/2639/19.
Ухвалою суду від 19.02.2020 поновлено строк для звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та подання доказів понесення судових витрат, прийнято заяву до розгляду та розгляд призначено на 02.03.2020.
Ухвалою від 02.03.2020 провадження у справі №914/2639/19 Господарського суду Львівської області по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення зупинити до повернення матеріалів справи із Західного апеляційного господарського суду.
08.09.2020 матеріали справи надійшли до Господарського суду Львівської області.
Ухвалою від 09.09.2020 провадження у справі № 914/2639/19 поновлено та призначено судове засідання на 17.09.2020.
11.09.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. При цьому заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав повністю.
Відповідач в судове засідання 17.09.2020 явку повноважного представника не забезпечив.
Розглянувши заяву представника позивача та матеріали справи, суд
Відповідач заперечив проти заяви про прийняття додаткового рішення з огляду на таке.
В акті від 10.02.2020 зазначено, що Адвокатським Бюро «Коверзнев і партнери» були надані послуги з зазначенням часу, які ніби то були затрачені на їх надання. Однак, з урахуванням принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а також часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець та тривалість розгляду і складність справи, а також те, що саме з вини представника було визначено невірний спосіб захисту прав позивача. Відповідач вважає, що:
1.«Надання усної консультації з вивченням договору поставки №2939-33-БуТЗС від 12.08.2019 та документів виконання договору» - 60 хв. на суму 2061,00 - є завищеними, так як максимальний час, який би міг бути затрачений на ознайомлення з договором та документами - 20хв.
2.«Надання консультації щодо порядку стягнення заборгованості, погодження способу захисту порушених прав та порядку звернення до суду» - 30 хв. на суму 1030,00 грн також не відповідає часу, оскільки, як зазначено в п. 1 така консультація ніби то була надана щодо виконання договору.
3.«Складення заяви про видачу судового наказу в порядку ст. 148 ГПКУ, підготовка (сканування) доказів та направлення до суду через ІС «Електронний суд» - 180 хв. на суму 6183,00грн» - витрати на підготовку заяви про видачу судового наказу та направлення в суд вказаної заяви у сумі 6183,00 грн не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у складанні та направленні вказаної заяви не було необхідності, так як представник зобов`язаний був передбачити, що судовий наказ буде оскаржений, тому дії щодо подання заяви є виключно необачністю позивача.
4.«Складання тексту позовної заяви № 140/2019 від 13.12.2019 проведення розрахунків ціни позову (розміру процентів річних, пені, інфляційних втрат) - 120 хв. на суму 4122,00грн» - позовна заява не потребувала наукового підходу щодо обґрунтування вимог, містить витяги із законодавства, а розрахунок розміру процентів річних, пені, інфляційних втрат можна здійснити за допомогою калькулятора в ІС «Ліга», що займе найбільше 30 хв.
5.«Складання заяви № 1/2020 про усунення недоліків. підготовка та направлення доказів до суду (створення електронних документів, заяв і доказів, накладення ЕЦП) - 10 хв. на суму 343,50грн» та «Складання заяви №4/2020 від 14.01.2020, підготовка оригіналів доказів (підшивка, засвідчення) та направлення до суду - 20 хв. на суму 687,00грн» - є виключно недбалістю представника позивача.
6.«Складання заяви № 13/2020 від 27.01.2020 про розгляд справи без участі сторони та направлення до суду - 5 хв. на суму 171,7грн» - є необґрунтовані, оскільки у складанні та направленні вказаної заяви не було необхідності, так як згідно ухвали суду від 02.01.2020 - явка представника в судове засідання на власний розсуд.
На думку відповідача заявлені судові витрати є завищеними, необґрунтованими, не підтвердженими документально, а тому не можуть бути задоволені.
При прийнятті додаткового рішення суд виходив із такого.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як зазначено в ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 ГПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).
За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Аналогічна норма передбачена ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», зокрема, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Позивач долучив до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги № 6/2019 від 01.03.2019 та копію акту приймання-передачі наданих послуг №9 від 10.02.2020.
Відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Перевіривши зміст виконаних робіт та їх обсяг, включених в розрахунок вартості гонорару, зважаючи на заперечення відповідача, Господарський суд Львівської області приходить до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг (надання усної консультації з вивченням договору поставки та документів виконання договору, розробка правової позиції щодо порядку отягнония заборгованості, погодження способу захисту порушених прав та порядку звернення до суду, складення заяви про видачу судового наказу в порядку ст. 148 ГПКУ, підготовка (сканування) доказів та направлення до суду; складання тексту позовної заяви, проведення розрахунків ціни позову; підготовка доказів до позовної заяви, складання заяви №141/2019 від 13.12.2019 про відстрочення надання доказів; оформлення поштового відправлення та надсилання копії позовної заяви відповідачу й суду; складання заяви №1/2020 про усунення недоліків, підготовка та направлення доказів до суду; складання заяви №4/2020 від 14.01.2020, підготовка оригіналів доказів (підшивка, засвідчення) та направлення до суду; складання заяви №13/2020 від 27.01.2020 про розгляд справи без участі сторони та направлення до суду; складання заяви №21/2020 від 10.02.2020 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу) та виконаних робіт й предметом позову.
Господарський суд погоджується із доводами відповідача, що витрати на підготовку заяви про видачу судового наказу та витрати на складення позовної є завищеними, оскільки за обставинами справи заява про видачу судового наказу та позовна заява містять той самий об`єм інформації.
Щодо складання заяви про усунення недоліків, підготовки та направлення доказів до суду слід зазначити, що помилки допущені позивачем при направленні позову до суду не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма ВВ задоволити частково.
3.В задоволенні решти вимог відмовити.
4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 241 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.
Повне рішення складено 22.09.2020.
Суддя У.І. Ділай