ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"11" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/987/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловська Ю.М.

при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.

за участю представників сторін:
від позивача: Добров Ю.І. (самопредставництво);

від відповідача: не з`явились;

за позовом: Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Лазурна, буд. 5, кв. 11);

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
Суть спору: 08.04.2020 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Міністерства оборони України вх. ГСОО №1025/20 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь, в якій просить суд зобов`язати відповідача поставити до в/ч НОМЕР_1 якісні консерви м`ясні на заміну зіпсованих у кількості 35835,45 кг відповідно до договору від 17.01.2019р. №286/2/19/1, а також покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 року в частині здійснення освіження харчових продуктів, а саме консервів м`ясних.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року за даним позовом відкрито провадження у справі №916/987/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "13" травня 2020 р. о 14:15.

13.05.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Маяк-Південь електронною поштою надійшло клопотання (вх.ГСОО№11951/20) про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину через спалах у світі коронавірусу.

Ухвалою суду від 13.05.2020 року, приймаючи до уваги клопотання відповідача, у зв`язку з оголошенням на державному рівні карантину та введенням на території України режиму надзвичайної ситуації, судом було відкладено підготовче засідання по справі №916/987/20 на "03" червня 2020 р. о 15:30.

03.06.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь" електронною поштою було надіслано клопотання (вх.ГСОО№14454/20) про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину через спалах у світі коронавірусу.

У судовому засіданні від 03.06.2020 року судом було задоволено клопотання відповідача та оголошено протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України про відкладення підготовчого судового засідання на 08.07.2020 року о 15:30 год.

19.06.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь" надійшло клопотання (вх.ГСОО№17750/20) про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину через спалах у світі коронавірусу.

У судовому засіданні від 08.07.2020 року, судом було встановлено, що до клопотання, яке підписано представником Ричковим М.Ю. не додано доказів підтверджуючих повноваження даної особи на представництво ТОВ „Маяк-Південь" у суді в рамках розгляду справи №916/987/20, з огляду на що вказане клопотання судом було не прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 08.07.2020 року, приймаючи до уваги нез`явлення відповідача у судове засідання, враховуючи дію положень п. 4, розділу Х Прикінцевих положень ГПК України (в редакції на той час), необхідність надання учасникам справи часу для письмового оформлення заяв по суті спору, а також враховуючи, що питання, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні, судом було відкладено підготовче засідання по справі №916/987/20 на "27" липня 2020 р. о 16:45.

27.07.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь надійшло клопотання (вх.ГСОО№19775/20) про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину. При цьому, відповідач повідомляє про сурове дотримання режиму самоізоляції та інших карантинних заходів з метою недопущення розповсюдження вірусної інфекції, зокрема переведення співробітників, що залишились в штаті на дистанційний режим виконання ними своїх службових обов`язків, поза межами офісного приміщення, де зберігаються всі документи підприємства, в тому числі документи, що необхідні для розгляду справи.

Так, розглянувши у судовому засіданні від 27.07.2020 року клопотання відповідача про відкладення, судом було відмовлено в його задоволенні, з огляду на таке.

З моменту відкриття провадження у справі (13.04.2020р.) позивач мав можливість письмово викласти свою позицію щодо заявленого позову, між тим даним правом не скористався, при цьому не навів обставин неможливості вчинення відповідних дій та не надав до суду доказів наявності обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином, які б обґрунтовували неможливість вчинення відповідних процесуальних дій станом на 27.07.2020р., як не надав і заяви про продовження відповідного строку, згідно до вимог п. 4, розділу Х Прикінцевих положень ГПК України в редакції Закону України від 18.06.2020 р. N 731-IX.

При цьому, суд наголошує, що станом на 27.07.2020р. постановою КМУ від 20.05.2020р. №392 продовжено дію карантину, встановленого постановою КМУ №211 від 11.03.2020р., до 31.07.2020р., та у п.3 ч.3 цієї постанови встановлено, що на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Тобто, перебування у громадських будинках і спорудах обмежено лише наявністю респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Водночас у судове засідання 27.07.2020р. учасники справи судом не викликалися, тобто їх участь у судовому засіданні була не обов`язковою. В свою чергу відповідачем у клопотанні про відкладення розгляду справи не наведено посилань на те чому саме участь представника відповідача у судовому засіданні 27.07.2020р. є необхідною та обов`язковою.

Разом з тим, в ухвалі від 08.07.2020р. відповідача повідомлено про наявність у господарського суду Одеської області технічної можливості проведення судових засідань в режимі відеоконференції, як у приміщені суду, так і поза межами приміщення суду відповідно до ст.197 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, судом було відхилено клопотання відповідача, як таке, що порушує права позивача на судовий захист та розгляд справи у розумні строки, про що постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Також ухвалою суду від 27.07.2020 року судом було закрито підготовче провадження у справі №916/987/20 та призначено справу до розгляду по суті на 06.08.2020 року о 16:00 год.

Між тим, 04.08.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь надійшло аналогічне клопотання (вх.ГСОО№20552/20) про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину.

У судовому засіданні від 06.08.2020 року, оскільки спір по справі №916/987/20 розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом було оголошено перерву до 07.09.2020 року о 17:00 год.

У судовому засіданні від 07.09.2020 року представник відповідача заявив усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні, у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи.

В зв`язку з задоволенням поданого представником відповідача клопотання про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, у судовому засіданні від 07.09.2020 року, суд оголосив перерву у судовому засіданні на узгоджену з представниками сторін дату - до 11.09.2020 року о 15:00 год.

Між тим, після ознайомлення з матеріалами справи (09.09.2020р.) будь-яких пояснень або заяв по суті справи відповідач не подав та в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні від 11.09.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Водночас, пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе вирішити наявний спір за відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 11.09.2020 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 21.09.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд встановив:
17.01.2019 року між Міністерством оборони України (далі - Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Маяк-Південь (далі - Виконавець, Відповідач), відповідно до рішення тендерного комітету Міністерства оборони України від 28.12.2018 №75/644/14, було укладено Договір №286/2/19/1 про закупівлю послуги з організації харчування (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації)) (далі - Договір).

Згідно з п. 1 Договору (визначення термінів) харчування включає в себе, зокрема освіження наявних запасів продовольства - постачання харчових продуктів консервованих, концентрованих харчових продуктів для закладення на зберігання під час освіження наявних запасів продовольства військової частини.

Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору, Виконавець зобов`язався у 2019 році надати замовнику послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до цього Договору, освіження продовольства, а Замовник - прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положеннями цього Договору.

У Договорі сторонами визначено перелік військових частин, закладів, установ, дислокованих у Київській, Черкаській областях та в м. Київ, для особового складу яких будуть надаватися як послуги з організації харчування (п. 2.2 Договору), так і послуги з забезпечення харчовими продуктами (п. 2.3 Договору).

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у Специфікації Договору,

У п.3.5. Договору, сторонами було узгоджено, що приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють Представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності Представника Виконавця.

Відповідно до п.6.16.1 Договору, Виконавець відповідно до заявки представника замовника здійснює оновлення/освіження (далі-освіження) харчових продуктів.

Для проведення освіження наявних запасів харчових продуктів Представники Замовника, один раз на півріччя (до 10 січня та 10 липня поточного року), надають Представнику Виконавця заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства військовій частині (п.6.16.3 Договору)

За змістом п. 6.16.4 Договору визначено, що терміни освіження консервів м`ясних визначаються в заявці з урахуванням граничного терміну придатності, але не пізніше 6 місяців до кінця терміну придатності.

Відповідно до абз.5,6 п.6.16.10 Договору, виконання плану освіження харчових продуктів відображається в акті стану освіження запасів продовольства, які складаються щомісячно Представником Замовника та Представником Виконавця у трьох примірниках і надаються: перший примірник Представнику Замовника, другий - Представнику Виконавцю, третій - Замовнику. Акт освіження підписуютьсяПредставником Замовника (командиром (начальником) військової частини (установи, закладу), заступником командира військової частини (установи, закладу) з тилу (начальником служби)) та Представником Виконавця і завіряється гербовою печаткою військової частини (установи, закладу).

У п. 6.17.1 Договору визначено, що контроль за станом виконання договірних зобов`язань Виконавцем здійснюють Замовник та представники Замовника. Контроль здійснюється за: технологією приготування їжі, її якістю; відповідністю даних накладних фактичній наявності виданих харчових продуктів; санітарним станом об`єктів продовольчої служби; безпекою якості харчових продуктів під час постачання (у т.ч. для освіження) та зберігання; відповідністю харчових продуктів, що використовуються для надання послуг за договором чинним стандартам; порядком зберігання харчових продуктів на складі (або місцях); якістю та повнотою доведення встановлених норм харчування до кожного військовослужбовця та норм годування для штатних тварин і забезпечення їх кормами, фуражем, вивозом і видачею їжі; порядком освіження харчових продуктів; дотриманням санітарних заходів під час кулінарної обробки харчових продуктів, приготування і роздачу готової їжі, утримання їдалень, складів, овощесховищ; своєчасним проходженням медичного обстеження обслуговуючим персоналом, який задіяний в організації продовольчого забезпечення; використанням і утриманням відповідачем військового майна та його обслуговуванням відповідно до експлуатаційної документації.

Відповідно до п. 6.17.2. Договору будь-які контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника виконавця, в разі його відмови та його відсутності комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника). Результати проведення контрольних заходів оформлюються актом контролю, який підписується представником замовника, що здійснював перевірку, та представником виконавця, а у разі його відсутності або відмови члени комісії. Акт контролю подається посадовій особі, яка призначила її проведення, для прийняття відповідного рішення.

Згідно з п. 6.17.3 Договору визначено, що виявлені порушення умов Договору фіксуються в:

- щоденному акті приймання наданих послуг з харчування, зведеному акті приймання наданих послуг із харчування, в графах книги обліку контролю за якістю приготування їжі (форма 53) та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо організації харчування;

- акті приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо забезпечення харчовими продуктами;

При виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається Акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії та засвідчується підписами сторін. У разі відмови представника виконавця підписувати акт, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт надсилається замовнику. На підставі акта про порушення договірних зобов`язань позивачем оформлюється претензія та направляється в установленому порядку відповідачу.

Як встановлено матеріалами справи, військовою частиною НОМЕР_1 було направлено заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства у першому півріччі 2019 року від 01.02.2019 № 279, в якій наведено продовольство яке потребувало освіження у 2018 році, зокрема, консерви м`ясні у кількості 5336,655кг, у металевих банках, з терміном освіження грудень 2018, а також продовольство, яке потребує освіження у першому півріччі 2019року, зокрема: консерви м`ясні у кількості 11 626, 65 кг, з терміном освіження у січні 2019 року, консерви м`ясні у кількості 3562, 125 кг, з терміном освіження лютий 2019, консерви м`ясні у кількості 4112, 325 кг, з терміном освіження січень 2019 року, консерви м`ясні у кількості 11197, 725 кг, з терміном освіження червень 2019 (а.с.51).

Як зазначає позивач, дану заявку було отримано відповідачем, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції у нижньому правому куті (№ 03 від 07.02.2019), що не спростовано відповідачем.

Також позивач надав відповідачу план освіження запасів продовольства на 2019-2020 роки в/ч А 2756, де зокрема визначений граничний термін придатності продуктів та графік їх освіження протягом 2019 року.

Як зазначає позивач, 13.06.2019р. Директор департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міноборони України звернувся до ТОВ «Маяк -Південь» з претензією терміново у добровільному порядку провести негайне освіження 19 301,10 кг консервів м`ясних.

Разом з тим, листом б/н ТОВ «Маяк-Південь» відповів Командиру в/ч НОМЕР_1 на лист від 26.02.2019р. №472 (лист відсутній у матеріалах справи), що консерва м`ясна не буде освіжена, у зв`язку з тим, що згідно протоколів випробувань лабораторії ветеринарної медицини в/ч НОМЕР_2 вона визнана такою, що не відповідає вимогам ДСТУ 4450:2005 тому не придатна до вживання (а.с.22).

Позивач при розгляді справи зазначив, що ці обставини не підтверджені належними доказами та йому відповідач не надавав ніяких протоколів випробувань лабораторії щодо консервів м`ясних, визначених в заявці.

В свою чергу суд зауважує, що в даному листі не визначено щодо яких консервів м`ясних зроблено лабораторні випробування, відповідачем не надано до матеріалів справи будь яких документів в підтвердження вказаних обставин. Разом з тим, за умовами укладеного між сторонами у справі договору такий порядок відмови відповідача від виконання умов договору не передбачений.

Листом від 27.02.2019р. №487 тво командира військової частини НОМЕР_1 звернувся до директора ТОВ «Маяк-Південь» з вимогою направити до 01.03.2019р. уповноваженого представника до продовольчого складу в/ч 2756 для складання акту про порушення договірних зобов`язань, який отримано відповідачем 27.02.2019р. вх. №35.

01.03.2019р. №507 в/ч 2756 було складено акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання, між тим, під час перевірки були відсутні представники ТОВ «Маяк -Південь».

Після цього, командир в/ч НОМЕР_1 також звернувся до відповідача з листом від 22.03.2019 №706 про прийняття відповідних заходів, листом від 22.03.2029 №707 пропонував до 01.04.2019р. направити уповноваженого представника для складання акту, а листом від 13.05.2019р. №1216 знову звернувся з проханням вжити необхідні заходи для освіження продовольства.

01.04.2019, 02.05.2019р., 03.06.2019 та 03.07.2019 були також складені акти про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання за вказаним договором.

Як вбачається з наданого позивачем листа від 29.05.2019 №66, ТОВ «Маяк-Південь» повторно проінформувало, що за результатами аналізів, проведених у липні 2018р. робочою групою в/ч НОМЕР_2 консерва м`ясна, що знаходиться на складі продовольства в/ч А2756 в кількості 42416кг не відповідає вимогам ДСТУ 8449:2015 і не придатна для забезпечення військовими частинами. Разом з тим, жодних документів до даного листа відповідачем додано не було, при цьому відповідач не надав будь-яких доказів в підтвердження вказаних обставин. При цьому позивач заперечує що дані обставини стосуються розгляду даної справи, оскільки не скасовують обов`язку відповідача здійснити оновлення продовольства відповідно до умов договору №286/2/19/1 від 17.01.2019р.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідачем було порушено умови Договору від 17.01.2019 року №286/2/19/1 в частині освіження консервів м`ясних, що призвело до їх псування, з огляду на що позивач просить зобов`язати відповідача поставити до в/ч НОМЕР_1 якісні консерви м`ясні на заміну зіпсованих у кількості 35 835, 45 кг.

Враховуючи положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке:
Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦКУкраїни).

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору Військовою частиною НОМЕР_1 до ТОВ МАЯК-ПІВДЕНЬ була направлена заявка на постачання (освіження, оновлення) продовольства у першому півріччі 2019 року, де визначено продовольство, яке потребувало освіження у 2018 році, зокрема, консерви м`ясні 5336, 625 кг, та продовольство, яке потребує освіження у першому півріччі 2019 року, а саме консерви м`ясні: 11 626, 65 кг термін освіження січень 2019 року, 3562, 125 кг термін освіження лютий 2019, 4112, 325 кг термін освіження січень 2019 року, 11197, 725 кг. термін освіження червень 2019.

Між тим, під час розгляду справи судом з`ясовано, що у заявці на консерву м`ясну в кількості 4112, 325 кг визначений термін освіження - січень 2019 року, тоді як в плані освіження запасів для даних консервів визначений термін освіження березень 2019 року. З огляду на те, що термін придатності консерви м`ясної 4112, 325 кг закінчується 15.09.2019 року, зазначений у заявці термін освіження січень 2019 року не є порушенням умов договору.

Відповідно до п.8.2.3 Договору передбачено, що при порушенні умов цього Договору щодо своєчасного та/або повного освіження харчових продуктів відповідно до заявки Представника Замовника, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості не освіжених або невчасно освіжених харчових продуктів, а також пеню у розмірі 0,1% вартості не освіжених або невчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення, а в разі їх псування в результаті неосвіження з вини Виконавця зобов`язаний поставити харчові продукти свіжого виробництва на заміну зіпсованих.

Так, матеріалами справи підтверджено, що претензії і вимоги виконавцю надсилались, між тим ним не було здійснено освіження у першому півріччі 2019 року відповідно до умов Договору від 17.01.2019 року №286/2/19/1 консервів м`ясних, відповідно до термінів визначених у заявці та плані освіження, що призвело до прострочення вказаної продукції.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Як зазначено вище, відповідно до п. 6.16.3 Договору, для проведення освіження наявних запасів харчових продуктів Представники Замовника, один раз на півріччя (до 10 січня та 10 липня поточного року), надають Представнику Виконавця заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства військовій частині.

За змістом п. 6.16.4 Договору визначено, що терміни освіження консервів м`ясних визначаються в заявці з урахуванням граничного терміну придатності, але не пізніше 6 місяців до кінця терміну придатності.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства у першому півріччі 2019 року № 279 було складено 01.02.2019, яку відповідач отримав 07.02.2019 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції у нижньому правому куті.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що занесення до даної заявки (01.02.2019р.) продовольства, яке потребувало освіження у 2018 році, а саме консерви м`ясної у кількості 5336, 625 кг, з терміном освіження грудень 2018 року є неправомірним, а отже у відповідача відсутнє зобов`язання щодо оновлення даної продукції, за умовами договору, укладеного 17.01.2019р.

Отже, оскільки термін освіження консерви м`ясної у кількості 5336, 625 кг грудень 2018р., що передує даті укладення договору з відповідачем, суд відмовляє у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача поставити до в/ч НОМЕР_1 консерви м`ясні на заміну зіпсованих у кількості 5336, 625 кг.

Окрім того, суд зазначає, що згідно плану освіження запасів продовольства на 2019-2020 роки в/ч А 2756, в якому, зокрема визначено графік освіження продуктів протягом 2019 року, також не визначено місяць в якому відповідач повинен був здійснити освіження консерви м`ясної у кількості 5336, 625 кг.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Міністерства оборони України та наявності підстав для зобов`язання ТОВ Маяк-Південь поставити до в/ч А256 якісні консерви на заміну зіпсованих у кількості 30498, 82 кг відповідно до договору від 17.01.2019 року №286/2/19/1.

При цьому суд зауважує, що оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази неможливості здійснити освіження консервів м`ясних у зв`язку з їх непридатністю до вживання, то оцінка якості консервів м`ясних судом не досліджується.

При здійсненні вищевказаних висновків суд враховує, що ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарський суд зазначає, що оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність обов`язку щодо оновлення м`ясних консервів у кількості 30 498,82кг, за умовами укладеного договору №286/2/19/1 від 17.01.2019р., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. покладаються на позивача та ТОВ „Маяк-Південь пропорційно розміру задоволених судом вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Лазурна, буд. 5, кв. 11, ) поставити до Військової частини НОМЕР_1 ( консерви м`ясні у кількості 30498/тридцять тисяч чотириста дев`яносто вісім/, 82 кг на заміну зіпсованих відповідно до договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 року.

3.В решті позову відмовити.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Лазурна, буд. 5, кв. 11, ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, )1788/одну тисячу вісімдесят вісім/грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його підписання.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 21 вересня 2020 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська