ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3751/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м. Добропілля, Донецька область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 31 614,52 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 31 614,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на станціях Зелене поле, Запоріжжя-Ліве та Синельникове Придніпровської залізниці проведено комісійну видачу вантажу за накладними № № 53810362, 53818142, 53871497, 53700563, 53713608, 53700571, 53795225, 53804084, 53769659, 53867479, під час якої було виявлено нестачу вантажу, про що були складені комерційні акти №№ 476906/161, 476906/165, 476906/202, 476906/203, 466707/60, 466707/76, 453603/31/73, 450003/31/35, 476906/160, 476906/198, 476906/201.

Ухвалою від 16.07.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази оплати судового збору у сумі 571,99,00 грн.

24.07.2020 позивач надав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 24.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач відзив на позов не надав, про наявність справи у суді знав, що підтверджується підписом його представника у поштових повідомленнях №№ 651, 697, правом на продовження строків, визначених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до наступних висновків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту втрати частини вантажу відповідачем при перевезенні та правильності нарахування суми заборгованості за нестачу вантажу.

Як зазначено в позовній заяві Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі позивач) відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам`яне у вагони:

- №60520277 в кількості 68800 кг по накладній №53810362 від 20.02.2020;

- №54752472 в кількості 65800 кг по накладній №53818142 від 21.02.2020;

- №62111927 в кількості 69000 кг та № 53169439 в кількості 68600 кг по накладній №53871497 від 25.02.2020;

- №60717279 в кількості 69500 кг по накладній №53700563 від 12.02.2020;

- №67664821 в кількості 69000 кг по накладній №53713608 від 13.02.2020;

- №56873037 в кількості 70500 кг по накладній №53700571 від 12.02.2020;

- №55022438 в кількості 69700 кг по накладній №53795225 від 19.02.2020;

- №64049638 в кількості 68600 кг по накладній №53804084 від 20.02.2020;

- №53501300 в кількості 68500 кг по накладній №53769659 від 18.02.2020;

- №53573374 в кількості 67500 кг по накладній №53867479 від 25.02.2020

та передало вказаний вантаж для перевезення Регіональній філії "Придніпровська залізниця" (далі відповідач, перевізник).

Згідно з накладними навантаження на рівні бортів, поверхня вантажу маркована повздовжніми борознами.

Згідно п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу. Яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до накладних № № 53810362, 53818142, 53871497, 53700563, 53713608, 53700571, 53795225, 53804084, 53769659, 53867479, перевізник прийняв у ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на станції Добропілля Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язався доставити його на станції Енергодар та Зелене поле Придніпровської залізниці, одержувач ТЕС АТ ДТЕК Дніпроенерго.

На станціях Енергодар, Зелене поле, Запоріжжя-Ліве, Синельникове та Нижньодніпровськ-вузол Придніпровської залізниці, встановлено недостачу вантажу, про що складені комерційні акти №№ 476906/161, 476906/165, 476906/202, 476906/203, 466707/60, 466707/76, 453603/31/73, 450003/31/35, 476906/160, 476906/198, 476906/201.

Як зазначено у комерційному акті №476906/161 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 60520277 виявилось нетто - 67400 кг, що менше вантажного документу на 1400 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №476906/165 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 54752472 виявилось нетто - 64750 кг, що менше вантажного документу на 1050 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Відповідно до комерційного акту №476906/202 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 62111927 виявилось нетто - 68300 кг, що менше вантажного документу на 700 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №476906/203 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53169439 виявилось нетто - 66550 кг, що менше вантажного документу на 2050кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

У відповідності до комерційного акту №466707/60 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 60717279 виявилось нетто - 67800 кг, що менше вантажного документу на 1700 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №466707/76 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 67664821 виявилось нетто - 67200 кг, що менше вантажного документу на 1800 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №453603/31/73 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56873037 виявилось нетто - 63150 кг, що менше вантажного документу на 7350 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

У відповідності до комерційного акту №450003/31/35 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 55022438 виявилось нетто - 64500 кг, що менше вантажного документу на 5200 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №476906/160 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 64049638 виявилось нетто - 65400 кг, що менше вантажного документу на 3200 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

У відповідності до комерційного акту №476906/198 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53501300 виявилось нетто - 67650 кг, що менше вантажного документу на 850 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Відповідно до комерційного акту №476906/201 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53573374 виявилось нетто - 66800 кг, що менше вантажного документу на 700 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Отже, зазначеними комерційними актами встановлено, що при контрольному зважуванні вагонів на справних 150-тонних тензометричних вагах, виявлено, що маса вантажу у даних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.

Звертаючись до суду позивач зазначає, що з врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів у вологому стані складає - 2% для мінерального палива -1%, нестача вантажу складає:

-у вагоні №60520277 становить (1400-688) 712 кг або 0,712 т,

-у вагоні №54752472 становить (1050-658) 392 кг або 0,392 т,

-у вагоні №62111927 становить (3400-700) 2700 кг або 2,700т,

-у вагоні №53169439 становить (2050-686) 1364 кг або 1,364 т,

-у вагоні №60717279 становить (1700-695) 1005 кг або 1,005 т,

-у вагоні №67664821 становить (1800-690) 1110 кг або 1,110 т,

-у вагоні №56872037 становить (7350-705) 6645 кг або 6,645 т,

-у вагоні №55022438 становить (5200-697) 4503 кг або 4,503 т,

-у вагоні №64049638 становить (3200-686) 2514 кг або 2,514 т,

-у вагоні №53501300 становить (850-685) 165 кг або ,0165 т,

-у вагоні №53573374 становить (700-675) 25 кг або 0,025 т.

Загальна вартість недостачі, з урахуванням норми природної втрати складає всього 31 614,52 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Статтею 114 Статуту передбачено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж.

Оскільки спірні вагони з вугіллям кам`яним були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Так, матеріали справи містять довідки вантажовідправника - ТОВ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" за №№16/388, 16/389, 11/387 від 16.03.2020, № 11/405 від 18.03.2020, №№ 11/431, 11/430, 11/429 від 25.03.2020, № 11/494 від 03.04.2020, № 11/599 від 24.04.2020 (а.с. 35-43).

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до частин 1-3 статті 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2008 "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугільної продукції вугілля кам`яного у спірних вагонах слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Згідно з переуступним підписом, зробленим генеральним директором і головним бухгалтером АТ "ДТЕК Дніпроенерго" на накладних № № 53810362, 53818142, 53871497, 53700563, 53713608, 53700571, 53795225, 53804084, 53769659, 53867479 право на пред`явлення позову передано ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість їх задоволення в повному обсязі.

Згідно з приписами ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 54 759,39 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) вартість нестачі вугілля у сумі 31 614,52 грн. та судовий збір у сумі 2 102,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.09.2020

Суддя Н.Г. Назаренко