РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2020Справа № 910/9477/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Собі »

До Фізичної особи - підприємця Босенка Романа Миколайовича

Про стягнення 113462,89 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику сторін

Обставини справи

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю « Собі » звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця Босенка Романа Миколайовича 113462,89 грн., з яких: 73150,00 грн. основний борг, 19379,67 грн. пеня, 6273,96 грн. - 3% річних та 14659,26 грн. збитки від інфляції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2020 відкрите провадження у справі №910/9477/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

03.08.2020 через канцелярію суду відповідачем поданий відзив на позовну заяву.

У вказаному відзиві відповідач проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на його необгрунтованість, оскільки продукція передбачена договором від 30.06.2017 р. № 6-0617 поставлена позивачу у грудні 2017 р.

Позивач у відповіді на відзив відповідача стверджує про те, що відповідачем товар не поставлен і кошти не повернуті.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2017 р. між позивачем ( покупцем ) та відповідачем ( постачальником ) був укладений договір поставки № 6-0617

Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов`язався поставити, встановити та передати у власність позивача товар ( декоративні панелі з мідною поверхнею ), а останній зобов`язався прийняти та оплатити вказаний товар на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.2 договору від 30.06.2017 р. № 6-0617 розрахунок за товар здійснюється на умовах попередньої оплати в розмірі 70% вартості товару, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору. Доплата 30% здійснюється після доставки та встановлення виробів за адресою вказаною в п. 2.1 та спільної перевірки якості товару.

Згідно п. 2.2 договору від 30.06.2017 р. № 6-0617 поставка товару здійснюється постачальником протягом 40 ( сорока ) календарних днів, після зарахування передоплати на рахунок постачальника та узгодження взірця продукції, за специфікацією, в який зазначається найменування, асортимент та кількість товару, ціна за одиницю товару, загальна ціна партії товару та інші необхідні дані. ( п. 2.2 договору ).

За порушення строків поставки, продавець сплачує за вимогою покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, до моменту повного виконання зобов`язань ( п. 6.2 договору ).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на підставі рахунку - фактури від 30.06.2017 р. № 1-0617 на суму 104500,00 грн. частково оплатив товар в сумі 73150,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 06.07.2017 р. № 3493.

Натомість, відповідач у встановлений п. 2.2 договору строк, товар не поставив.

12.04.2019 р. на адресу відповідача направлялась претензія ( вих. № 2179/Юр ) щодо повернення сплачених коштів в сумі 73150,00 грн.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді, кошти не повернуті.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, останньому на підставі п. 6.2 договору нарахована пеня в розмірі 19379,67 грн., а також на підставі ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних в сумі 6273,96 грн. та збитки від інфляції в розмірі 14659,26 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що декоративні панелі у грудні 2017 р. були доставлені на адресу позивача, зазначену у договорі від 30.06.2017 р. № 6-0617 ( Київська область, Вишгородський район, СТ « Лагуна », вул. Прирічна, 1 у приміщення готелю « Sobi Hotel » ), а в період з « 09 » лютого 2018 р по « 10 » лютого 2018 були проведені монтажні роботи по їх встановленню на першому поверсі готелю у холі в зоні ресепшену.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача сумі попередньої оплати в розмірі 73150,00 грн. такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України )

Як встановлено судом договором поставки від 30.06.2017 р. № 6-0617, а саме пунктом 2.2. договору передбачено, що поставка товару здійснюється протягом 40 ( сорока ) календарних днів після зарахування передплати на рахунок постачальника та узгодження взірця продукції.

Як свідчать матеріали справи позивач здійснив попередню оплату товару в розмірі 73150, 00 грн. у липні 2017 р., узгодження взірця продукції здійснено 28.08.2017 р., що підтверджується підписом та проставленою датою на фото зразка продукції ( додаток № 1 до договору )

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 2.3 договору поставки від 30.06.2017 р. № 6-0617 право власності на поставлений товар переходить до покупця в місці передачі товару, в момент отримання товару від постачальника, про що робиться відповідна відмітка ( підпис ) уповноваженими представниками сторін у видатковій накладній.

Перевірка комплектності і якості товару здійснюється покупцем безпосередньо при прийомі товару. Після підписання видаткової накладної представниками обох сторін претензії покупця щодо кількості, асортименту, якості ( крім прихованих недоліків ) та зовнішнього ( товарного ) вигляду товарів розглядаються, згідно чинного законодавства України. ( п. 4.4 договору )

Тобто вказаними пунктами договору поставки від 30.06.2017 р. № 6-0617 передбачено підписання між сторонами видаткових накладних, після підписання яких до покупця переходить право власності на товар.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ст. 73 ГПК України )

Натомість, відповідачем в порушення умов ст. 74 ГПК України не надано доказів поставки передбаченого договором від 30.06.2017 р. № 6-0617 товару ( декоративних панелей ).

Щодо тверджень відповідача стосовно встановлення та монтажу декоративних панелей, то відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Натомість, доказів підписання між сторонами актів виконаних робіт з монтажу декоративних панелей відповідачем також суду не надано.

Враховуючи відсутність будь - яких видаткових накладних на постачання товару, які б свідчили про здійснення господарської операції, а також відсутність підписаних між сторонами актів виконаних робіт, суд вважає, що відповідач умови договору не виконав, а тому повинен повернути позивачу предоплату в розмірі 73150,00 грн.

В частині стягнення з відповідача пені в розмірі 19379,67 грн. суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовляє, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 зазначеного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність, зокрема п. 1 ч. 2 зазначеної статті встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік

Судом встановлено, що позивач дізнався про порушення свого права ще у 2018 р., тобто з моменту виникнення права останнього звернутись до суду з позовом про стягнення господарських санкцій за договором поставки від 30.06.2017 р. № 6-0617 пройшов строк позовної давності щодо стягнення з відповідача пені.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. ( ч. 4 ст. 267 ЦК України ).

Враховуючи те, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що позивач фактично пропустив строк позовної давності щодо стягнення з відповідача пені, суд в цій частині позову відмовляє.

Суд також відмовляє в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 6273,96 грн. та збитків від інфляції в розмірі 14659,26 грн., оскільки відповідач не мав перед позивачем грошових зобов`язань в розумінні ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Босенка Романа Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Собі » ( 04071, м. Київ, вул. Електриків, 4, код 16476986 ) 73150 ( сімдесят три тисячі сто п`ятдесят ) грн. 00 коп. попередньої оплати, 1355 ( одну тисячу триста п`ятдесят п`ять ) грн. 17 коп. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.І.Пінчук