ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1350/19

за позовом Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури (20701, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Ю. Кондратюка, 25) в інтересах держави в особі Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради Черкаської області (20700, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Перемоги, буд. 18)

до Товариства з обмеженою відповідальністю МИЗА (08404, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Михайла Грушевського, буд. 54)

про визнання недійсними додаткових угод до договору № 57 від 07.02.2017 р. про закупівлю за державні кошти, а також стягнення 14056,77 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Сех І.С.

прокурор: Тітова О.В. (посвідчення № 051063)

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Кабанов В.І. (довіреність б/н від 09.12.2019 р.);

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради Черкаської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «МИЗА» про визнання недійсними додаткових угод до договору № 57 від 07.02.2017 р. про закупівлю за державні кошти, а також стягнення 14056,77 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2020 р. підготовче засідання було відкладено на 24.09.2020 р.

У судовому засіданні 24.09.2020 р. представником відповідача було подано заперечення на відповідь на відзив б/н від 24.09.2020 р. (вх. № 20388/20 від 24.09.2020 р.), за змістом якого відповідач вважає за необхідне наголосити на необхідності врахування судом висновків Великої Палати Верховного Суду за наслідками розгляду справи № 912/2385/18 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р.), які стосуються питання процесуальної правосуб`єктності прокурора у подібних правовідносинах.

Так, у пункті 43 постанови ВП ВС зазначено, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. При цьому, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною 4 статті 53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті (пункт 48 постанови ВП ВС).

При цьому, відповідач також відзначав, що Верховний Суд в постанові від 06.02.2019 р. у справі № 927/246/18 звертав увагу, що обставини дотримання прокурором встановленої частинами 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. А відсутність у такому випадку законних підстав для представництва інтересів держави свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності. У пункті 54 зазначеної постанови ВП ВС відображено правовий висновок, за яким якщо суд встановить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (залишення позову без розгляду).

Як зазначав відповідач, у сфері публічних закупівель визначений єдиний орган, уповноважений на проведення моніторингу закупівлі задля запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель. Таким органом є Державна аудиторська служба України та її територіальні підрозділи. При цьому, у пункті 58 постанови ВП ВС, Верховний Суд (розглядаючи справу в контексті з`ясування сторін та інших учасників судового процесу) зазначив, що суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що РДА, якій підзвітний Відділ освіти, та Східний офіс Держаудитслужби є компетентними органами, уповноваженими державою на здійснення функцій контролю за використанням коштів державного бюджету, зокрема, для здійснення закупівель на потреби закладів освіти на території Кіровоградської області.

На думку відповідача, досліджуючи склад сторін у справі № 911/1350/19, слід констатувати, що ані Північний офіс Державної аудиторської служби України, ані Виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області, як особи, уповноважені на здійснення контролю за використанням коштів, Першим заступником керівника Смілянської місцевої прокуратури в якості позивачів не зазначені, до позовної заяви не долучено доказів виконання прокурором вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" в частині повідомлення відповідних суб`єктів про надання їм статусу позивача у даній справі, а відтак - не утворено у передбачений законом спосіб правових підстав для представництва інтересів держави. Водночас, внаслідок помилки, яка допущена прокурором в частині визначення органу, який мав право звертатись до суду з даним позовом, Управління освіти, молоді та спорту Смілянської міської ради Черкаської області одночасно отримало статуси позивача і відповідача під час розгляду справи про визнання недійсними умов господарського договору.

У судовому засіданні 24.09.2020 р. прокурор підтримувала позовні вимоги у повному обсязі та усно заперечувала щодо позиції відповідача, викладеної в запереченнях на відповідь на відзив; представник відповідача просив суд врахувати подані відповідачем заперечення на відповідь на відзив та залишити позов без розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження, зокрема, у випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відкласти підготовче засідання на 22 жовтня 2020 р. о 17:00. Засідання відбудеться за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108.

2. Повідомити учасників процесу про судове засідання (присутнього представника відповідача та прокурора під розписку).

3. Інформацію по справі учасники справи можуть отримувати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

4. Ухвалу направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.М. Бабкіна