ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" вересня 2020 р. Справа № 911/3102/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛВІ-ЛАЙН", 04071, місто Київ, вулиця Хорива, будинок 31-А

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПАН-УКРАЇНА", 08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Паризької Комуни, будинок 36, квартира 3

про розірвання договору та стягнення 55 036,00 грн

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін:

від позивача: Кухарчук А.Ю. (посв. № КВ5802 від 10.11.2016, ордер АА № 0000909 від 02.06.2020);

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛВІ-ЛАЙН" (далі - ТОВ "АЛВІ-ЛАЙН") звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПАН-УКРАЇНА" (далі - ТОВ "ЕКОПАН-УКРАЇНА") про розірвання договору, укладеного у спрощеній формі - у формі рахунку на оплату № 22 від 27.10.2017 на суму 35036,00грн та рахунку на оплату № 22 від 27.10.2017 на суму 17122,00грн, припинення зобов`язання сторін та стягнення з відповідача на користь позивача 55 036,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем домовленостей щодо поставки товару (СІП панелі, брус сосна) та надання послуг з порізки СІП панелей і технічної документації, на оплату яких відповідачем виставлено для оплати позивачу рахунок №22 від 27.10.2017 на суму 35036,00грн та рахунок №22 від 27.10.2017 на суму 17122,00грн, а позивачем була здійснена оплата цих рахунків у сумі 55 036,00грн, однак по причині тривалого невиконання відповідачем своїх зобов`язань у позивача відпала потреба в отримання цієї продукції і послуг.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, проте відзив на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 18.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач 10.08.2020 (дата на відтиску поштового штемпеля на опису вкладення у цінний лист і накладної) подав заяву від 10.08.2020 (вх. № суду 16991/20 від 12.08.2020) про зменшення позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми з 55 036,00грн до 45 036,00грн у зв`язку з тим, що відповідач платіжним дорученням №97 від 12.03.2020 на суму 10 000,00грн здійснив повернення коштів, сплачених по рахунку №22 від 30.05.2018.

Пунктом 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява про зменшення позовних вимог подана після закінчення підготовчого провадження у справі, то суд залишив її без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "ЕКОПАН-УКРАЇНА" були виставлені ТОВ "АЛВІ-ЛАЙН" рахунок на оплату № 22 від 27.10.2017 на суму 35 036,00грн та рахунок на оплату № 22 від 27.10.2017 на суму 17122,00грн за товар (СІП панелі, брус сосна) та надання послуг з порізки СІП панелей і технічної документації.

ТОВ "АЛВІ-ЛАЙН" платіжними дорученнями №166 від 09.11.2017 на суму 17122,00грн, №245 від 22.12.2017 на суму 17914,00грн, №355 від 30.05.2018 на суму 20000,00грн перерахувало на рахунок ТОВ "ЕКОПАН-УКРАЇНА" вказані грошові кошти в оплату за товар згідно рахунку на оплату №22 від 27.10.2017.

У подальшому ТОВ "АЛВІ-ЛАЙН" звернулось до відповідача з пропозицією від 29.10.2019 про розірвання договору, укладеного у формі рахунку на оплату №22 від 27.10.2017 на суму 35 036,00грн та рахунку на оплату № 22 від 27.10.2017 на суму 17122,00грн та вимогою у строк протягом 2-х банківських днів з дати отримання цієї претензії повернути грошові кошти у розмірі 55 036,00грн, оскільки у зв`язку з тривалим невиконанням ТОВ "ЕКОПАН-УКРАЇНА" своїх зобов`язань у позивача відпала потреба в отриманні такої продукції та послуг.

Направлення цієї пропозиції на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист 0040 та накладною Укрпошти від 31.10.2019.

Додані позивачем до позовної заяви лист №5 від 06.02.2018, претензія (платіжна вимога) №33 від 11.07.2019, претензія/вимога №52 від 30.09.2019 суд не приймає до уваги по причині відсутності належних доказів їх направлення відповідачу.

Позивач стверджує, що відповідач відповідь на його звернення не надав, грошові кошти не повернув, що стало підставою для звернення з цим позовом у господарський суд.

Платіжним дорученням №97 від 12.03.2020 ТОВ "ЕКОПАН-УКРАЇНА" здійснив повернення коштів у сумі 10 000,00грн, сплачених по рахунку №22 від 30.05.2018, у зв`язку з чим позивачем була подана заява від 10.08.2020 (вх. № суду 16991/20 від 12.08.2020) про зменшення позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми з 55 036,00грн до 45 036,00грн, яка судом залишена без задоволення по причині пропуску встановленого пунктом 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України строку.

Згідно із частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Загальні підстави припинення зобов`язань визначено у статті 598 Цивільного кодексу України, згідно з якою зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Загальні умови припинення господарських зобов`язань визначено також статтею 202 Господарського кодексу України, за змістом якої господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Порядок зміни та розірвання договорі визначений статтею 188 Господарського кодексу України, згідно якої зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з частинами першої - третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином між ТОВ "ЕКОПАН-УКРАЇНА" та ТОВ "АЛВІ-ЛАЙН" був укладений договір у спрощеній формі шляхом виставлення рахунку на оплату №22 від 27.10.2017 на суму 35 036,00грн і рахунку на оплату № 22 від 27.10.2017 на суму 17122,00грн за товар (СІП панелі, брус сосна) та надання послуг з порізки СІП панелей і технічної документації та оплатою цих рахунків платіжними дорученнями №166 від 09.11.2017 на суму 17122,00грн, №245 від 22.12.2017 на суму 17914,00грн, №355 від 30.05.2018 на суму 20000,00грн.

Докази передачі відповідачем позивачу товару (СІП панелі, брус сосна) та надання послуг з порізки СІП панелей і технічної документації відсутні.

Докази досягнення сторонами згоди про розірвання цього договору відсутні.

А тому вимога позивача про розірвання договору є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо заявленої позивачем вимоги про винесення судом рішення про припинення зобов`язання сторін, то суд вважає, що така вимога не може бути предметом спору, який може вирішуватись в якому б то не було судовому порядку. Це обставина, яка при необхідності встановлюється судом у справі у спорах, що виникають при виконанні правочинів.

А тому провадження в частині цієї вимоги підлягає закриттю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Щодо вимоги про стягнення грошових коштів, то доводи позивача відповідачем не спростовані.

Відповідач після відкриття провадження у справі платіжним дорученням № 97 від 12.03.2020 повернув кошти у сумі 10 000,00 грн, про що повідомив позивач.

Докази повернення 45 036,00 грн відсутні.

А тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 45 036,00 грн.

В частині вимоги про стягнення 10 000,00 грн провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛВІ-ЛАЙН" понесло і які очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи та заяви про зменшення розміру позовних вимог, останнім заявлено до стягнення суму судового збору за подання позовної заяви - 3 842,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно платіжного доручення № 586 від 18.11.2019 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 842,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача і частина суми заборгованості, в якій провадження у справі підлягає закриттю, була сплачена ним у процесі розгляду справи судом, витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із позовних матеріалів, позивачем не надано суду доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, відповідної заяви на стадії судових дебатів заявлено не було, у зв`язку з чим така вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Вважати розірваним договір між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОПАН-УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛВІ-ЛАЙН", який був укладений у спрощеній формі шляхом виставлення рахунку на оплату № 22 від 27.10.2017 на суму 35 036,00 грн і рахунку на оплату № 22 від 27.10.2017 на суму 17 122,00 грн за товар (СІП панелі, брус сосна) та надання послуг з порізки СІП панелей і технічної документації та оплатою цих рахунків платіжними дорученнями № 166 від 09.11.2017 на суму 17 122,00 грн, № 245 від 22.12.2017 на суму 17 914,00 грн, № 355 від 30.05.2018 на суму 20 000,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПАН-УКРАЇНА" (08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Паризької Комуни, будинок 36, квартира 3, код 36378763) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛВІ-ЛАЙН" (04071, місто Київ, вулиця Хорива, будинок 31-А, код 33639596) заборгованість 45 036 (сорок п`ять тисяч тридцять шість) грн 00 коп. та судовий збір 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В частині вимоги про винесення судом рішення про припинення зобов`язання сторін та вимоги про стягнення 10 000,00 грн провадження у справі закрити.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 24.09.2020