УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

24.09.2020Справа № 910/14393/20

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши матеріали за позовом Акціонерного товариства «Завод «Екватор» (54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 60) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 108, літ. А) про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Завод «Екватор» (позивач) надійшла позовна заява № 89/91 від 21.09.2020 року до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» (відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 53-129-01-19-01893 від 18.06.2019 року в розмірі 2 079 792,49 грн., з них: основного боргу - 2 000 000,00 грн. (два мільйони гривень), 3% річних - 51 792,49 грн. (п`ятдесят одна тисяча сімсот дев`яносто дві гривні 49 копійок) та збитків від інфляції - 28 000,00 грн. (двадцять вісім тисяч гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки № 53-129-01-19-01893 від 18.06.2019 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив в повному обсязі оплату вартості поставленого йому позивачем товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 89/91 від 21.09.2020 року, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Виходячи з вищевказаної норми закону, позовна заява має містити підпис позивача або його представника при цьому, позовна заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів не допускається.

Факсиміле з латині facsimile - зробити подібне. Так, фактично - це печатка, кліше, що відтворює власноручний підпис, аналог останнього.

У свою чергу, підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Отже, факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, який є копією підпису певної особи. Факсиміле від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну волю особи, чий підпис відтворено.

Суд зазначає, що процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою власноручно або з урахуванням частини восьмої статті 6 Господарського процесуального кодексу України, електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Таким чином, звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі заявника на уповноваження певної особи на представництво та відображенні даної волі у проставленому на заяві представником власноручного підпису. Зазначене, дає змогу суду виключити будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення на звернення до суду з позовом.

Натомість, подана до суду позовна заява № 89/91 від 21.09.2020 року не містить власноручного підпису чи електронного цифрового підпису директора Акціонерного товариства «Завод «Екватор» Неделько Ю.Є., на ній проставлений факсиміле. Належних та допустимих доказів на підтвердження використання факсиміле позивачем до суду не надано.

Приймаючи до уваги те, що використання факсиміле при підписанні позовної заяви при зверненні до суду не передбачено чинним законодавством, а також, враховуючи те, що факсиміле по своїй суті є копією графічного зображення підпису особи, підпис директора Акціонерного товариства «Завод «Екватор» на позовній заяві, беззаперечно відтворений за допомогою факсиміле, не може вважатися таким, що підтверджує повноваження особи, якою подано заяву.

Аналогічний факсиміле директора Акціонерного товариства «Завод «Екватор» міститься також на долучених до позовної заяви документах.

Суд звертає увагу на те, що оскільки процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою, то подання відповідних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам частини 2 статті 4, частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа.

Вказана позиція також викладена в ухвалах Верховного Суду № 922/1902/17 від 22.01.2018 року та № 922/1743/17 від 26.01.2018 року.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважити, що позовна заява підписана позивачем чи його повноважним представником.

З огляду на наведене, оскільки позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, що є імперативними нормами, стосовно підписання уповноваженим представником позовної заяви, яка ним подається, вказане є підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема, рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, п. 1 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву № 89/91 від 21.09.2020 року та додані до неї документи повернути Акціонерному товариству «Завод «Екватор».

2. Роз`яснити Акціонерному товариству «Завод «Екватор», що згідно ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 24 вересня 2020 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Котков