ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Черкаси справа № 925/169/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

від прокуратури: Синецька О.Ю. - за посвідченням;

від позивача 1: Колбасова І.Ю. - за довіреністю;

від позивачів 2,3,4: не з`явились;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства Золотоніське лісове господарство, Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області

до Приватного підприємства Лідер-2009

про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та стягнення плати в сумі 9 893, 42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства Золотоніське лісове господарство, Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області (, 19020, Черкаська обл., Канівський район, с. Ліпляве, вул. Центральна, 2) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства Лідер-2009 (, 02125, м. Київ, Дніпровський р-н., вул. Перова, буд. 3, кв. 1) в якому просить:

- стягнути з ПП „Лідер-2009" (, 02125, м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Перова, буд. 3, кв. 1) кошти в сумі 9893,42 грн, з них: основний борг в сумі 8757,52 грн, інфляційні втрати - 192,65 грн, 3 відсотки річних - 860,51 грн та пеня - 82,74 грн. на розрахунковий рахунок Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області (, 19020, Черкаська обл., Канівський район, с. Ліпляве, вул. Центральна, 2): одержувач: Канів, УК/ОТГ с.Ліпляве /13010200, , Банк казначейства України, р/р НОМЕР_1 , призначення платежу: рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів;

- розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісами, укладеного 23.07.2009 між постійним лісокористувачем, державним підприємством Золотоніське лісове господарство та тимчасовим лісокористувачем, приватним підприємством Лідер-2009, відповідно до якого у користування строком на 49 років надана лісова ділянка загальною площею 0,73 га, яка розташована в адміністративних межах Ліплявської сільської ради ОТГ Черкаської області, за межами населеного пункту, для використання її в культурно-оздоровчих цілях, (договір зареєстровано у Черкаському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів довгострокового тимчасового користування лісами вчинено запис від 29.07.2009 за № 6).

Також у позовній заяві заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури просить стягнути з Приватного підприємства Лідер-2009 (, 02125, м. Київ, Дніпровський р-н., вул. Перова, буд. 3, кв. 1), на користь прокуратури Черкаської області (код за , 18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 275) судовий збір в сумі 4204 грн 00 коп. на банківський розрахунковий рахунок UA0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ (МФО 820172) за кодом класифікації видатків бюджету - 2800.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач свої зобов`язання щодо плати за довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою протягом 2012 2019 років своєчасно та в повному обсязі не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 8 757,52 грн, а сам факт систематичного порушення договору довгострокового тимчасового користування лісами щодо плати за користування є підставою для розірвання такого договору. Крім того, вищезазначена лісова ділянка тимчасовим користувачем ПП „Лідер-2009", упродовж всього терміну використання в порушення умов Договору та чинного законодавства, не використовувалася за цільовим призначенням для культурно-оздоровчих цілей.

З метою захисту інтересів держави прокурор звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 17 березня 2020 року Господарський суд Черкаської області переніс розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 07 квітня 2020 року.

Ухвалами від 07 квітня 2020 року та від 21 травня 2020 року Господарський суд Черкаської області в зв`язку з введеним в Україні карантином переносив розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18 червня 2020 року відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 25 хв. 25 серпня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25 серпня 2020 року відкладено розгляд справи по суті на 12 год. 20 хв. 09 вересня 2020 року.

У судове засідання представники позивача 2, 3, 4 та відповідача не з`явилися. До початку судового засідання від позивачів 3, 4 надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі в яких вони також повідомляють, що позовні вимоги прокурора підтримують у повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення розгляду справи по суті, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату ухвали суду, однак про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи по суті повідомлені належним чином, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка представників позивачів та відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 09 вересня 2020 року згідно з ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи прокурора та представника позивача-1 з приводу заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено такі обставини.

15.04.2009 приватним підприємством „Лідер-2009" було направлено клопотання начальнику Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства про виділення лісової ділянки, а також обґрунтування необхідності виділення лісової ділянки. В обґрунтуванні необхідності виділення лісової ділянки для використання в культурно-оздоровчих цілях директор підприємства Пінчук І.В. зазначав, що лісова ділянка планується під організацію діяльності у сфері спорту та іншої діяльності у сфері охорони людини - 0,5 га, а також проведення культурно-оздоровчих заходів для населення та надання місць кемпінгам - 0,23 га при дотриманні вимог Земельного та Лісового кодексів України, тобто використання лісової ділянки в культурно-оздоровчих цілях.

22.04.2009 державне підприємство „Золотоніське лісове господарство" надало висновки, в яких підприємство не заперечувало проти виділення в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки приватному підприємству „Лідер-2009", площею 0,73 га, що знаходиться в постійному користуванні державного підприємства «Золотоніське лісове господарство» в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області (а.с. 49).

05.06.2009 начальник Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства листом № 881/04 узгодив виділення приватному підприємству „Лідер-2009" лісової ділянки площею 0,73 га, що знаходиться в постійному користуванні державного підприємства «Золотоніське лісове господарство» в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області, для використання в культурно-оздоровчих цілях за умови дотримання вимог діючого законодавства (а.с. 48).

Розпорядженням голови Черкаської обласної державної адміністрації від 22.06.2009 за № 175 «Про виділення в довгострокове тимчасове користування лісових ділянок» приватному підприємству „Лідер-2009" виділено у платне довгострокове тимчасове користування (без вилучення) лісову ділянку площею 0,73 га, що знаходиться в постійному користуванні державного підприємства «Золотоніське лісове господарство» в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області, а на даний час в адміністративних межах Ліплявської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, за межами населеного пункту, для використання в культурно-оздоровчих та рекреаційних цілях терміном на 49 років (а.с. 41 42).

23.07.2009 між постійним лісокористувачем, власником лісів, державним підприємством „Золотоніське лісове господарство" (далі по тексту ДП „Золотоніське лісове господарство") та тимчасовим лісокористувачем, приватним підприємством „Лідер-2009" (далі ПП „Лідер-2009"), укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами (а.с. 43-44, далі Договір).

Згідно пунктів 1-6 Договору у тимчасове користування надана лісова ділянка площею 0,73 га строком на 49 років, яка розташована в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області, за межами населеного пункту, для використання її в культурно-оздоровчих цілях.

Лісова ділянка, яка передається в користування, немає недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості лісової ділянки, які можуть вплинути на її використання, відсутні (п.п. 4,5 Договору).

Пунктами 7-11 Договору передбачена плата за довгострокове тимчасове користування лісами. Зокрема, плата за довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою становить 299,30 грн. за 1 га на рік і вноситься тимчасовим лісокористувачем у грошовій формі на рахунок Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області. Обчислення розміру плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Плата вноситься за півріччя не пізніше 20 числа наступного календарного місяця. Розмір орендної плати переглядається щорічно, якщо змінюються умови господарювання, передбачені договором; змінюються ціни, тарифи, у тому числі внаслідок інфляції; погіршується стан лісової ділянки не з вини тимчасового лісокористувача, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. При невнесенні плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 14 Договору передача лісової ділянки тимчасовому лісокористувачу здійснюється після нотаріального його посвідчення, реєстрації в Черкаському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, за актом приймання-передачі у 10-денний строк.

Пунктом 24 Договору передбачені обов`язки тимчасового лісокористувача, зокрема зобов`язаний: приступити до використання лісової ділянки у строки, визначені договором; виконувати встановлено обмеження в обсязі, передбаченому законом та договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів; своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів; не порушувати прав інших лісокористувачів.

За невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (пункт 28 Договору).

Договір на право довгострокового тимчасового користування лісами від 23.07.2009 зареєстровано у Черкаському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів довгострокового тимчасового користування лісами вчинено запис від 29.07.2009 за № 6 та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаської області під № 1837.

19.08.2009 відповідно до акту прийому-передачі лісової ділянки ДП „Золотоніське лісгосп" передає, а підприємство ПП „Лідер-2009" приймає лісову ділянку площею 0,73 га строком на 49 років, яка розташована в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області, за межами населеного пункту для використання її в культурно-оздоровчих цілях.

Однак, плата за довгострокове тимчасове користування лісами не вносилась, відповідно до інформації з листів Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області № 415/02-34 від 25.07.2019 та № 953 від 12.12.2018 заборгованість по оплаті за довгострокове тимчасове користування лісами виникла з 01.01.2012 (а.с. 64-66), а на день подачі позову складає 8757,52 грн.

Відповідачем зазначена сума заборгованості станом на 31.01.2020 не була сплачена, що стало підставою для звернення заступником керівника Золотоніської місцевої прокуратури із даним позовом до суду про її примусове стягнення.

Також у позовній заяві заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури звертає увагу суду на те , що листами № 852/02 від 19.09.2018 (а.с 54) та № 253/03 від 14.06.2019 (а.с. 82) ДП «Золотоніське лісове господарство» повідомляє наступне, всупереч вимогам Договору приватне підприємство «Лідер-2009» не виконує належним чином покладені на нього обов`язки. З початку дії договору довгострокового тимчасового користування лісами та станом на сьогодні, назване підприємство не приступило до використання наданої їм лісової ділянки, тож не здійснювали на ній будь-яку культурно-оздоровчу діяльність, не зводили тимчасові будівлі, споруди, паркани та інше. Лісгосп не отримував від підприємства запитів щодо режиму та порядку використання лісової ділянки, пропозицій стосовно внесення змін, перегляду чи розірвання договору. Лісова охорона ДП „Золотоніське лісове господарство" має безперешкодний доступ на об`єкт, перевіряє його стан та відповідність напрямкам використання. Окрім зазначеного, тимчасовий лісокористувач ПП „Лідер-2009" не вживає на лісовій ділянці, наданій йому у довгострокове тимчасове користування, заходів щодо забезпечення її охорони, захисту та посилення корисних властивостей, не контролює дотримання режиму використання землі, не вживає заходів з метою дотримання правил протипожежної та екологічної безпеки, недопущення її засмічення, підтримання належного санітарного стану. Як зазначає постійний лісокористувач, ПП „Лідер-2009" жодним чином не сприяє ДП „Золотоніське лісове господарство" у веденні лісового господарства та здійсненні лісогосподарських заходів на переданій їм лісовій ділянці.

Крім того, підприємству було відомо про заборгованість зі сплати рентної плати вказаним тимчасовим лісокористувачем. Як зазначає, Золотоніський лісгосп, останнім направлялися листи на адресу ПП „Лідер-2009" та повідомлялися про борги контролюючі органи та Ліплявську сільську раду Канівського району Черкаської області.

Предметом судового розгляду у справі є розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами у зв`язку із систематичною несплатою відповідачем рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, стягнення плати за користування лісовою ділянкою.

Використання земель лісогосподарського призначення для культурно-оздоровчих цілей врегульоване Земельним кодексом України, вимогами Лісового кодексу України та наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 № 502 „Про затвердження Правил використання корисних властивостей лісів" (далі Наказ № 502).

Зокрема, статтею 55 Земельного кодексу України вказано, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Статтею 57 Земельного Кодексу визначено умови використання земель лісогосподарського призначення, відповідно до яких земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства.

Відповідно до ст. 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Відповідно до ст. 18 Лісового кодексу України об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим - терміном від одного до п`ятдесяти років і короткостроковим - терміном до одного року. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Відповідно до п. 4.1 Наказу № 502 використання лісових ділянок для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей здійснюється з метою забезпечення масового відпочинку та оздоровлення громадян, що включає в себе організацію дозвілля на існуючих туристичних базах, кемпінгах, базах відпочинку, дитячих та спортивних таборах, стаціонарних та пересувних (наметових) оздоровчих таборах, інших аналогічних об`єктах, що використовуються для відпочинку; проведення культурно-оздоровчих заходів (оглядів, конкурсів, вистав, гулянь); прогулянок у лісі, відпочинку біля води; прогулянок верхи на конях, на велосипедах; проведення екскурсій; профілактики захворювань і лікування громадян.

Пунктом 5.3 Наказу № 502 передбачено, що при використанні корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей тимчасовий лісокористувач забезпечує на виділеній лісовій ділянці створення сприятливих умов для перебування громадян шляхом проведення робіт з благоустрою цих ділянок. При виконанні робіт з благоустрою лісової ділянки мають зберігатись ліси та природні ландшафти, дотримуватись правила пожежної безпеки та санітарні правила в лісах.

Права та обов`язки постійних або тимчасових користувачів, власників лісів визначаються Лісовим кодексом України, умовами договору або лісовим квитком (пункт 5.4 Наказу № 502).

Зокрема, статтею 20 Лісового кодексу України передбачені обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування, а саме останні зобов`язані: 1) приступати до використання лісів у строки, встановлені договором; 2) виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором; 3) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; 4) вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; 5) своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів; 6) не порушувати прав інших лісокористувачів.

Статтею 105 Лісового кодексу України передбачена відповідальність за порушення лісового законодавства, в тому порушення строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; невнесення плати за використання лісових ресурсів у встановлені строки.

Пунктом 5.5 Наказу № 502 встановлено, що заходи щодо благоустрою лісової ділянки повинні бути спрямовані на збереження лісового середовища в умовах рекреаційних навантажень, створення необхідного комфорту та зручностей для відпочиваючих і включати в себе: оформлення входу; облаштування майданчиків для стоянки автомобілів; встановлення контрольно-пропускних пунктів; облаштування оглядових майданчиків, санвузлів; виготовлення та встановлення покажчиків, художніх барельєфів та скульптур; улаштування драбин, перил на маршрутах; облаштування місць розведення багать; установлення урн для сміття, облаштування спусків до води, благоустрій природних джерел, облаштування дорожньо-стежкової мережі; інші заходи, необхідні для цілей використання лісової ділянки.

Згідно п. 6.6 Наказу № 502 тимчасові лісокористувачі повинні забезпечити належне використання лісових ділянок, виділених для використання корисних властивостей лісів.

Відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що договірні зобов`язання зі сплати рентної плати за спеціалізоване використання лісових ресурсів виконуються неналежним чином, внаслідок чого існує заборгованість за зазначений період використання лісової ділянки, яка на момент звернення до суду становить 8757,52 грн.

Перевіривши розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості визначено вірно у відповідності до умов Договору та чинного законодавства, а тому підлягає до стягнення з відповідача.

Договором від 23.07.2009 сторони передбачили випадки припинення договору шляхом його розірвання, в тому числі за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження лісової ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

В даному випадку, наявне не лише істотне порушення договору, але й наявна шкода, завдана цим порушенням другою стороною, яка виражена у вигляді реальних збитків, а саме не сплати відповідачем рентної плати за довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою, передбаченої пунктами 7-9, 24 Договору, що не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Як зазначалося вище, відповідно до вказаних пунктів Договору відповідач мав би вносити на рахунок Ліплявської сільської ради раз на півріччя не пізніше 20 числа наступного календарного місяця плату за довгострокове тимчасове користування лісами.

Натомість, плата за довгострокове тимчасове користування лісами не вносилась, що підтверджується листом Ліплявської сільської ради від 12.12.2018 № 953 та від 25.07.2019 № 415/02-34, а також листом Канівського відділення Черкаської ОДПІ від 30.05.2018 № 1698/23-06-08-013, від 12.09.2018 № 8745/23-06-08-013, з огляду на що рахується заборгованість за ПП „Лідер-2009".

Також, встановлено судом і підтверджується матеріалами справи наявне істотне порушення договору, яке виражене у невикористанні лісової ділянки за призначенням, що призводить до занедбання та захаращення лісової ділянки, що може призвести до значних збитків державі, невиконання заходів щодо забезпечення охорони, захисту лісових насаджень, посилення корисних властивостей лісів, невиконання заходів щодо збереження об`єктів користуванні від пожеж та явищ, які можуть вплинути на екологічний стан лісової ділянки, не підтримані санітарного стану лісової ділянки тощо та головне не проведенням культурно-оздоровчих та рекреаційних заходів з метою забезпечення масового та індивідуального відпочинку людей, що не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

Відтак, одним із обов`язків відповідача було приступити до використання лісів у строки, передбачені договором (п.24). Враховуючи п. 14 Договору, лісова ділянка передана тимчасовому користувачу, оскільки договір нотаріально посвідчений, зареєстрований в Черкаському обласному управлінні лісового та мисливського господарства та згідно акту прийому-передачі від 19.08.2009 лісова ділянка передана для використання. Тобто, з моменту дотримання певних умов передбачених договором, лісова ділянка вважається такою, що передана ПП „Лідер-2009", внаслідок чого останній зобов`язаний був використовувати її в культурно-оздоровчих цілях.

Натомість, відповідач з моменту отримання лісової ділянки у користування, упродовж майже 10 років не приступив до використання наданої йому лісової ділянки та не здійснював на ній будь-яку культурно-оздоровчу діяльність, що підтверджується листами ДП „Золотоніське лісове господарство" від 19.09.2018 № 852/02, актом перевірки лісокористувачів від 21.11.2016.

Прокурор зазначає, що Ліплявська сільська рада, а відповідно місцевий бюджет упродовж 2012-2019 років не отримували грошові коштів у зв`язку з несплатою відповідачем плати за користування лісовою ділянкою, в діях (бездіяльності) орендаря вбачається істотне порушення договірних зобов`язань, що є підставою для розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами.

Отже, прокурор просить суд розірвати Договір укладений між державним підприємством „Золотоніське лісове господарство" та тимчасовим лісокористувачем, приватним підприємством „Лідер-2009".

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідно до умов Договору лісова ділянка передана в довгострокове тимчасове платне користування, проте, плата в порушення умов договору фактично не сплачується, а також те, що лісова ділянка не використовується відповідачем в культурно-оздоровчих цілях, суд дійшов висновку про допущення останнім істотних порушень умов Договору, що відповідно до вимог частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України є підставою для його розірвання за рішенням суду за вимогою наймодавця.

За таких обставин, вимога прокурора в інтересах позивачів про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір оренди є обов`язковим до виконання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Водночас ч. 6 ст. 231 ГК України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено договором або законом.

Законом України від 22.11.1996 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», який діє на даний час без змін, в статті 3 встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до розрахунку Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури розмір пені від простроченої суми заборгованості становить 82,74 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку Золотоніської місцевої прокуратури відповідач має сплатити втрати від інфляції за весь період прострочення в сумі 192,65 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 860,51 грн.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛігаЗакон судом встановлено, що нарахування пені, річних та інфляційних здійснено позивачем вірно, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69 Бюджетного Кодексу України до доходів загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів, зокрема належить і податок на майно.

Згідно з ст. 10 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) до місцевих податків належить податок на майно.

Статтею 265 ПК України передбачено, що податок на майно складається, зокрема і з плати за землю.

Відповідно до п. 14.1.147 ст. 14 ПК України плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Тобто, сплата орендної плати за користування лісовою ділянкою відповідно до умов Договору має надходити до бюджету Ліплявської сільської ради Канівського району, так як земельна ділянка, яка перебуває в оренді за спірним Договором знаходиться в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району.

Також судом враховано, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Таким чином, Ліплявська сільська рада Канівського району є належним позивачем за вказаним позовом в частині стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування лісовою ділянкою.

Відповідно до Положення про Черкаське обласне управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 18.04.2019 № 248, задачами управління є реалізація повноважень Держлісагенства на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці у сфері лісового та мисливського господарства та здійснення державного контролю за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства.

Отже, у даному випадку органами, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Черкаська обласна державна адміністрація, як розпорядник лісової ділянки, Черкаське обласне управління лісового та мисливського господарства, як орган державного контролю з ведення лісового господарства, ДП «Золотоніське лісове господарство», як постійний користувач лісів та Ліплявська сільська рада Канівського району Черкаської області, як отримувач в бюджет плати за довгострокове тимчасове користування лісами.

Враховуючи, що Черкаською ОДА, Черкаським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, ДП «Золотоніське лісове господарство» та Ліплявською сільською радою Канівського району Черкаської області тривалий час, не ініціювалося питання щодо припинення дії договору довгострокового тимчасового користування лісами та стягнення плати за користування лісами, лісова ділянка пустувала, не використовувалася за цільовим призначенням, не здійснювалися заходи щодо збереження оздоровчих та захисних властивостей лісів, та, виходячи з наданих органам прокуратури повноважень у сфері представництва в суді законних інтересів держави, виникла необхідність у зверненні Золотоніської місцевої прокуратури до господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі зазначених вище органів та установ.

Прокурор належно обґрунтував підстави здійснення ним представництва інтересів держави у даному спорі дотриманням належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпеченням надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового, у тому числі договірного, врегулювання і нездійсненням належним чином захисту цих інтересів.

Право прокурора на звернення до суду передбачене частинами 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими прокурор може звернутися до суду з позовною заявою, у визначених законом випадках. При цьому прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган,

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, передбаченому законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Відповідачі не подали до суду доказів на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, зважаючи на положення наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України сплачена прокуратурою за подання позову сума судового збору підлягає відшкодуванню їй за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства „Лідер-2009" (, 02125, м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Перова, буд. 3, кв. 1) основний борг в сумі 8757,52 грн, інфляційні втрати - 192,65 грн, 3 відсотки річних - 860,51 грн та пені - 82,74 грн на розрахунковий рахунок Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області (, 19020, Черкаська обл., Канівський район, с. Ліпляве, вул. Центральна, 2): одержувач: Канів, УК/ОТГ с.Ліпляве /13010200, , Банк казначейства України, р/р НОМЕР_1 , призначення платежу: рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів.

Розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісами, укладеного 23.07.2009 між постійним лісокористувачем, державним підприємством «Золотоніське лісове господарство» та тимчасовим лісокористувачем, приватним підприємством « Лідер-2009», відповідно до якого у користування строком на 49 років надана лісова ділянка загальною площею 0,73 га, яка розташована в адміністративних межах Ліплявської сільської ради ОТГ Черкаської області, за межами населеного пункту, для використання її в культурно-оздоровчих цілях, (договір зареєстровано у Черкаському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів довгострокового тимчасового користування лісами вчинено запис від 29.07.2009 за № 6).

Судовий збір в сумі 4204 грн. 00 коп. стягнути з приватного підприємства „Лідер-2009" (, 02125, м. Київ, Дніпровський р-н, вул. Перова, буд. 3, кв. 1), на користь прокуратури Черкаської області (код за , 18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 275) на банківський розрахунковий рахунок UА0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ (МФО 820172) за кодом класифікації видатків бюджету - 2800.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 18 вересня 2020 року

Суддя О.В. Чевгуз