РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2020Справа № 910/6991/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В. при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи в порядку загального провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА-КАПІТАЛ» (юридична адреса: 04211, м. Київ, вул. Олександра Архипенка, буд. 10-А, кв. 115; адреса для кореспонденції: 01024, м. Київ, вул. Терещенківська, 21, офіс 13)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А)

про зобов`язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача - Кушнарьов Є.І., адвокат;

від відповідача - Герасименко І.В., адвокат;

від третьої особи - не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТА-КАПІТАЛ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 18.05.2020 року до Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» про зобов`язання вчинити дії шляхом проведення коригування нарахувань (перерахунку) за послугу централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не правильно нарахував заборгованість за послугу з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/6991/20 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 10.06.2020 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 .

В підготовчому засіданні 10.06.2020 року було оголошено перерву на 24.06.2020 року.

24.06.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В підготовчому засіданні 24.06.2020 року було оголошено перерву на 15.07.2020 року.

В підготовчому засіданні 15.07.2020 року було оголошено перерву на 29.07.2020 року.

29.07.2020 року було закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті на 12.08.2020 року.

В судовому засіданні 12.08.2020 року було оголошено перерву на 19.08.2020 року.

19.08.2020 року в судовому засіданні було оголошено перерву на 16.09.2020 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «РЕНТА-КАПІТАЛ» є власником квартири за адресою: м. Київ, вул. Копилівська, буд.12-А. кв.87, що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 23.09.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Худовою 10.0. та зареєстровано в реєстрі за №687 (далі - ДКП) та інформаційною довідкою з ДР речових прав на нерухоме майно.

Станом на 01.04.2020 року за вищевказаною адресою обліковується заборгованість за послугу з централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 98006 грн. 20 коп., в т.ч. 94 514 грн. 60 коп. нарахування за: Січень 2018р. - 10100 грн. 78 коп. за 652.05 куб.м.; Грудень 2018р. - 12777 грн. 57 коп. за 652,05 куб.м.; Січень 2019р. - 12777 грн. 57 коп. за 652, 05 куб.м.; Лютий 2019р. - 14186 грн. 00 коп. за 652,05 куб.м.; Березень 2019р.14186 грн. 00 коп. за 652.05 куб.м.; Квітень 2019р.14186 грн. 00 коп. за 652.05 куб.м Травень 2019р.16300 грн. 68 коп. за 749,25 куб.м

Між ТОВ «РЕНТА-КАПІТАЛ» та ПрАТ «АК «КИЇВВОДОКАНАЛ» не укладено договір про наданій послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: м. Київ, вул Копилівська, буд. 12-А, кв. 87.

В даній квартирі з 2016 року і по сьогоднішній день фактично проживає одна особа - ОСОБА_1 , яка відповідно до п.4 ДКП має право на підставі встановленого сторонами сервітуту довічно безкоштовно проживати у вищевказаній квартирі. Даний факт підтверджується Актом фактичного проживання від 06.12.2019р., складений мешканцями буд. АДРЕСА_1 , підписи яких було підтверджено начальником дільниці КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». В квартирі прописана 161 особа.

11.10.2019 року ПрАТ «АК «Київводоканал» направило попередження про те, що за вищевказаною адресою обліковується заборгованість. Відповідач запропонував здійснити коригування нарахувань за вказані послуги для чого необхідно було звернутися до центрів обслуговування абонентів або до центру комунального сервісу. Також відповідач зазначив, що у випадку наявності «реального» боргу в сумі, що перевищує 3000 гривень, можна укласти договір реструктуризації боргу.

21.10.2019 року ТОВ «РЕНТА-КАПІТАЛ» направило на адресу відповідача заяву про здійснення перерахунку.

В даній квартирі встановлений прилад обліку (лічильник), який в період з грудня 2018 року по травень 2019 року включно відповідачем було знято з обліку, нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення здійснювалися відповідачем на всіх зареєстрованих 185 осіб, а не по показникам лічильника обліку холодної води, бо він знаходився на повірці, потім заміні та опломбуванні.

Листом від 02.12.2019 року ПрАТ «АК «Київводоканал» повідомило, що відсутні правові підстави для проведення коригування нарахувань за надані послуги, оскільки власником квартири не було надано документів, які підтверджують придатність старого лічильника до експлуатації. Також відповідач зазначив, що нарахування за період з 01.12.2018 року по 31.05.2019 року за адресою АДРЕСА_1 проводилось на 185 зареєстрованих осіб в квартирі за адресою м. Київ, вул. Копилівська, буд.12-А, кв.87 відповідно до п.11 Постанови КМУ від 21.07.2005 р. №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Позивач стверджує, що 12.06.2018 року ПрАТ «АК «Київводоканал» було складено припис-попередження про те, що остання повірка приладу обліку холодного водопостачання та водовідведення: тип Е-Т №101862586 здійснювалася в 2012 році. Було зафіксовано показання приладу обліку: 00191 куб.м. В даному приписі було зазначено, що для повірки приладу обліку (лічильника) необхідно оформити заявку за телефоном: НОМЕР_1 . За вказаним номером телефону двічі було оформлено заявку на повірку приладу обліку, однак представники відповідача на виклики не з`являлися. До кінця 2018 року нарахування відповідач продовжував здійснювати за показаннями приладу обліку. Однак з грудня 2018 року відповідач в односторонньому порядку відмовився здійснювати нарахування за показниками приладу обліку і почав нарахування за кількістю зареєстрованих осіб, в т.ч. здійснив нарахування заднім числом за січень 2018р.

Позивач вказує, що він в квітні 2019 року дізнався, що нарахування здійснюються не за фактичним споживанням холодної води і замовив за свій рахунок повірку приладу обліку, оскільки Відповідач дану повірку не проводив.

23.04.2019 року було укладено договір повірки з ТОВ «РВУ «Укрсервісмонтаж». На дату повірки було складено акт виконаних робіт, в якому зазначено показання приладу обліку: 00221 куб.м.

07.05.2019 р. ДП «Укрметртестстандарт» було видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, в якій зазначено, що лічильник води крильчастий Е-Т 1,5-U DN 15 заводський №101862586 не відповідає вимогам ДСТУ 3580.

Позивачем було замінено прилад обліку, внаслідок чого 21.06.2019 року ПрАТ «АК «Київводоканал» було складено Акт про приймання на абонентський облік засобів обліку води (тип: GSD8 заводський №190688878, діаметр 15 мм. В даному акті були зазначені попередні показання приладу обліку: 00227 куб.м.

На думку позивача відповідач незаконно здійснив нарахування за січень та грудень 2018 року, та за період січень 2019-травень 2019 року включно, а саме не за показниками лічильника, а відповідно до 185-ти зареєстрованих у квартирі осіб.

Відповідач в свою чергу, заперечував проти позовних вимог з огляду на те, що у зв`язку з необхідністю повірки квартирного приладу обліку, Відповідачем ще 12.06.2018 було видано припис-попередження про необхідність проведення такої повірки. Повірку Позивачем було проведено в травні 2019 року. За результатами проведеної повірки було встановлено непридатність відповідного приладу обліку, що унеможливлює врахування його показань при проведенні нарахувань.

Тому, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для проведення нарахувань Позивачу обсягів наданих послуг за показаннями квартирного приладу обліку, що не пройшов повірку та не придатний для експлуатації.

Суд вважає за необхідне зазначити таке.

Позивач посилається на абз. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», однак наводить її текст в редакції, що втратила чинність.

З набранням чинності Закону «Про комерційний облік», змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії (як квартирних, так і будинкових).

Ст. 2 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що цей закон регулює відносини щодо комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання; розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг.

Зокрема, Законом було внесено зміни до статті 17 «Закону про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про комерційний облік», вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Таким чином, прилади обліку води, що забезпечують індивідуальний облік споживання води в квартирі багатоквартирного будинку, в розумінні Закону про комерційний облік виконують функції вузлів розподільного обліку.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про комерційний облік» теплової енергії та водопостачання», обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону «Про комерційний облік» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Отже, у відповідача був відсутній обов`язок проводити повірку лічильника позивача за власний рахунок.

Весь час нарахувань за користування послугою централізованого водопостачання холодної води та водовідведення у позивача був відсутній лічильник, а коли позивач зробив його повірку, то виявилось, що він несправний. Отже, відповідачем проводились розрахунки на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 року.

Відсутність між сторонами укладеного договору за наявності доказів надання відповідних послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Позивач не заперечує, що користувався послугами, наданими відповідачем.

Також суд звертає увагу на те, що позивач свого контррозрахунку не надав, а також не звертався до відповідача і заявою про відсутність зареєстрованих у квартирі осіб, не надав офіційного документа, що підтверджує їх відсутність та фактичне неотримання послуг (підпункт 14) у відповідності до п.32 Постанови №630.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Згідно зі cт. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок х мови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Згідно з ч.4 ст.23 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що стверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач маг право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх неподання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

У відповідності до п.32 Постанови №630 виконавець зобов`язаний: контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж (підпункт 4); забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку (підпункт 9); зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (підпункт 14); проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором (підпункт 16).

Також суд звертає увагу на ст. 15 ЦК України, в якій визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Права позивача у відповідності до вказаної статті ще не порушені, оскільки відповідач не вимагав стягнення нарахованих сум та до винесення рішення здійснив перерахунок.

Отже, враховуючи те, що позивач користувався послугами, наданими відповідачем без лічильника, те, що в квартирі зареєстровано 185 осіб, а позивач не звертався до відповідача із заявою про відсутність вказаних осіб, те, що право позивача ще не порушено суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, беручи до уваги, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження, викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 509 ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 231, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.09.2020 р.

Суддя М.В. Данилова