РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/1200/15

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., секретар Скороход А.О., розглянувши матеріали справи 927/937/19

за позовом: Бахмацького районного споживчого товариства, вул. Богомольця, 2, м. Бахмач, Чернігівська область, 16502, , в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Рязанової Світлани Миколаївни, АДРЕСА_1 ,

до відповідача: Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, вул. Л. Українки, 6-б, с. Бахмач, Чернігівської області, 16506, код 04414477

про стягнення 39 600,00 грн

в межах справи за заявою голови ліквідаційної комісії боржника,

Боржник: Бахмацьке районне споживче товариство,

вул. Богомольця, 2, м. Бахмач, 16502

Кредитор-1: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150, адреса для листування: вул. Б. Васильківська, 100, м. Київ, 03150,

Кредитор-2: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», , вул. Дегтярівська, 27 Т, м. Київ, 04119, адреса для листування: вул. Прорізна, буд. 8, м. Київ, 01001

Кредитор-3: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Кредитор-4: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3

За участю ліквідатора - арбітражної керуючої Рязанової Світлани Миколаївни,

АДРЕСА_1

про визнання боржника банкрутом

За участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебуває справа про банкрутство Бахмацького районного споживчого товариства (надалі - боржник) на підставі ст. 11, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Чернігівської області від 15.10.2015 Бахмацьке районне споживче товариство визнано банкрутом (16502, м. Бахмач Чернігівської області, вул. Богомольця, 2, код 01774948) з наслідками, передбаченими ст. ст. 38, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, обов`язки ліквідатора покладено на арбітражного керуючого Рязанову С.М.

18.11.2019 до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Бахмацького районного споживчого товариства в особі ліквідатора Рязнової С.М. (від 18.11.2019 б/н) до Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про стягнення 39 600,00 грн заборгованості з орендної плати. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладеного 21.12.2016 між Бахмацьким районним споживчим товариством в особі ліквідатора арбітражного керуючого Рязанової С.М. (орендодавець) та Бахмацькою сільською радою в особі сільського голови (орендар) договору відповідального зберігання майна на умовах оренди. Також у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 1921 грн сплаченого судового збору та 4000 грн витрат на юридичну допомогу адвоката.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 справа №927/937/19 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено 927/937/19 об`єднати зі справою № 927/1200/15 про банкрутство Бахмацького районного споживчого товариства, присвоївши справі № 927/937/19 номер 927/1200/15, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, встановлено строки подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, додаткових заяв та клопотань, додаткових документів; підготовче засідання суду призначено на 23.12.2019.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана позивачем та відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень №46330384 - позивач та № 46220392 - відповідач.

06.12.2019 від відповідача - Бахмацької сільської ради в якому відповідач не визнає позовні вимоги з огляду на те, що Управління Державної казначейської служби у Бахмацькому районі відмовило в реєстрації укладеного 21.12.2016 року між відповідачем та позивачем договору, оскільки такий договір не відповідає вимогам цивільного законодавства, оскільки договірні угоди діють протягом бюджетного року і їх дія продовжується додатковими угодами, а п. 11 «Дія договору» не вказано рік. Разом з тим, у казначейської служби змінились вимоги до умов оплати товарів, послуг, виконаних робіт і крім рахунку необхідно було подати акт наданих послуг про що було повідомлено ліквідатора Рязанову С.М., а внаслідок бездіяльності якої такі рахунки не буцло підписано сільським головою.

Також відповідач зазначає, що з березня 2017 року по 10.10.2018 жодних документів, листів, звернень на адресу сільради від ліквідатора не надходило, а тому у зв`язку з неподанням документів, які є обов`язковими для перерахування коштів Управлінням Державної казначейської служби, сільська рада не змогла зареєструвати договір і здійснити проплату за оренду.

Відзив на позовну заяву прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

До господарського суду від кредитора ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2019 у справі, постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про визнання кредиторських вимог до боржника.

Ухвалою суду від 17.12.2019 матеріали справи № 927/1200/15 разом з апеляційною скаргою скеровано до Північного апеляційного господарського суду, а у зв`язку з тим, що оскарження судових рішень у процедурі банкрутства не зупиняє провадження у справі про банкрутство, вирішення питання щодо розгляду в межах справи про банкрутство заяви Бахмацького районного споживчого товариства в особі ліквідатора Рязанової С.М. (від 18.11.2019 б/н) до Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про стягнення 39 600,00 грн заборгованості з орендної плати відкладено до повернення матеріалів справи № 927/1200/15 до Господарського суду Чернігівської області.

10.03.2020 на адресу суду повернулись матеріали справи.

Ухвалою суду від 11.03.2020 підготовче засідання призначено 23.03.2020.

Ухвалою суду від 18.03.2020, з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, представників учасників справи та працівників суду, враховуючи приписи постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 № 215 та розпорядження міського голови «Про додаткові заходи спрямовані на запобігання розповсюдженню коронавірусу на території міста Чернігова» підготовче засідання 23.03.2020 було відкладено.

Ухвалою Верховного суду від 16.03.2020 у зв`язку з надходженням касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 та ухвалу від 04.12.2019, іншого витребувано матеріали справи № 927/1200/15 від Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою суду від 24.03.2020 матеріали справи направлено до Верховного Суду, роз`яснено учасникам провадження, що судові засідання будуть призначені після повернення матеріалів справи до Господарського суду Чернігівської області про що учасники будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

07.07.2020 на адресу суду повернулись матеріали справи, тому ухвалою суду від 11.03.2020 підготовче засідання призначено 05.08.2020.

В підготовчому засіданні 05.08.2020 оголошено перерву на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України до 14.08.2020.

В підготовче засідання 14.08.2020 відповідач не з`явився, про час та місце проведення підготовчого засідання відповідача повідомлено належним чином.

В підготовчому засіданні 14.08.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.09.2020.

Відповідача належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№49111632 від 14.08.2020), проте ні позивач ні відповідач правом участі у судовому засіданні не скористались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

21.12.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір відповідального зберігання майна на умовах оренди, за умовами якого Бахмацьке районне споживче товариство (далі Орендодавець) зобов`язалося передати Бахмацькій сільській раді Бахмацького району Чернігівської області (далі Орендар) у строкове платне користування на умовах оренди будівлю, що стоїть окремо, з підсобними (допоміжними) приміщеннями, що розташована в АДРЕСА_4 загальною площею 195,90 кв.м. (п.1.2.1.-1.2.2., 1.3.1.-1.3.3. Договору).

Орендар зобов`язався прийняти у строкове платне користування вищевказану будівлю та сплачувати Орендодавцеві орендну плату в розмірі 1800 грн. за один місяць користування (п.5.1. Договору).

Згідно п.4.1. Договору строк відповідального зберігання майна на умовах оренди здійснюється на період до його продажу в процедурі ліквідації Бахмацького районного споживчого товариства.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 10 числа кожного місяця.

Обов`язок Орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату сторони закріпили у п.7.1. Договору.

За Актом приймання-передавання майна до Договору відповідального зберігання майна на умовах оренди № 1 від 21.12.2016 позивачем передано, а відповідачем прийнято у задовільному стані нежитлове приміщення с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області вул. Козацька, 4 загальною площею 195,90 кв.м.

Позивач зазначає, що в період з 21.12.2016-21.10.2018 (22 місяці) відповідачем не сплачувалась орендна плата внаслідок чого загальна сума заборгованості по орендній платі слала 39 600,00 грн (22*1800 грн) і яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Доказів визнання недійсним, розірвання спірного договору суду сторонами не надано, тобто такий договір є чинним, а його умови обов`язковими для сторін.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України)

Дострокового повернення приміщення із оренди, доказів сплати орендних платежів, контррозрахунку заявленої позивачем до стягнення суми відповідачем не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області на користь Бахмацького районного споживчого товариства 39 600,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, 1921,00 грн судового збору підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції.

На обґрунтування заявленого розміру витрат на правову допомогу, позивачем подано: договір про надання правової допомоги від 10.07.2019, укладений між позивачем та адвокатом Ковалюх В.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 171 від 21.12.1997, ордер серії ЧН № 090073 від 17.11.2019, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат з зазначенням витрат на правничу допомогу, опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та меморіальний ордер № 21893373 від 29.07.2019 на суму 4000,00 грн.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи.

Відповідно до ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, отже 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Решта доводів сторін, в тому числі викладених у відзиві на позов, заявах, поданих до матеріалів справи документах ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (вул. Л. Українки, 6-б, с. Бахмач, Чернігівської області, 16506, ) на користь Бахмацького районного споживчого товариства (вул. Богомольця, 2, м. Бахмач, Чернігівська область, 16502, ) 39 600,00 грн боргу, 4000,00 грн витрат на правничу допомогу та 1921,00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 21 вересня 2020 року.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/