Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" вересня 2020 р. Справа № 906/1178/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова"

про забезпечення позову (вх. №1286/20 від 24.09.2020) (до пред`явлення позову).

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" звернулося до суду з заявою про забезпечення позову (до пред`явлення позову), відповідно до якої заявник просить суд:

- заборонити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) або будь-яким уповноваженим ним особами або діючи від його імені особам вчиняти будь-які дії, направлені на збирання урожаю на будь-яких земельних ділянках, що належать на праві користуванні ТОВ «Ялинівка Нова» (ід. код 39289687), та які знаходяться на території Зорокірської та Вишпільських селищних рад Черняхівського району Житомирської області, втому числі дії, спрямовані на перешкоджання збиранню вказаного урожаю ТОВ "Ялинівка Нова".

В обґрунтування вимог даної заяви позивач зазначив, що навесні 2020 року, ними засіяно культурою "соняшник" земельну ділянку поле, яке розташоване між селами Вишпіль та Зороків Черняхівського району, загальної площею 24 га.

23.09.2020 близько 13:00 стало відомо, що невстановлені особи, з використанням важкої сільськогосподарської техніки: 5 комбайнів та вантажного автомобіля DAF XF, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснюють збір належного підприємству урожаю.

У зв`язку із цим наші працівники одразу викликали поліцію, яка допомогла зупинити незаконні дії з боку невстановлених осіб.

В подальшому заявнику стало відомо, що такий збір урожаю, без відома керівника підприємства будь-яких уповноважених осіб, був організований одним із співвласників підприємства ТОВ "Ялинівка Нова" - ОСОБА_1 , який без належних підстав та повноважень, ймовірно уклав договори з підрядними організаціями збір урожаю.

ТОВ "Ялинівка Нова" оцінено розмір збитків за зібраний врожай (в кількості 20000 кг) в сумі 240000,00 грн. Дана сума заявником відзначена в якості ціни майбутнього позову.

Предметом майбутнього позову заявник зазначає: визнання протиправними дій учасника товариства та стягнення збитків.

Крім цього, заявник відзначив, що юридична особа означає її самостійність та повну дієздатність через свої органи управління визначені законом та статутом.

Виконавчим органом (директором) у ТОВ "Ялинівка Нова" є директор ОСОБА_2

ТОВ "Ялинівка Нова" також відзначає, що учасник господарського товариства згідно положень ч. 1 ст. 116 ЦК України не надає учаснику прав розпоряджатися майном підприємства та втручатися у його господарську діяльність, самостійно укладаючи певні договори, від свого імені.

Разом з тим, заявник звернув увагу на те, що підпункт 5 пункту 5.3 Розділу 5 Статуту ТОВ "Ялинівка Нова", унормовує обов`язок учасника утримуватись від дії, які можуть заподіяти шкоду господарській діяльності товариства.

Такими діями і є, на думку ТОВ "Ялинівка Нова", несанкціонований збір врожаю для подальшого його збуту або зберігання у невідомому місці.

Отже, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду при задоволенні позову або зробити таке виконання неможливим.

При розгляді заяви про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Водночас, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову, який належить застосувати, покладено на заявника.

Як зазначалося раніше, предметом майбутнього позову ТОВ "Ялинівка Нова" ймовірно до ОСОБА_1 будуть вимоги щодо визнання протиправними дій учасника товариства та стягнення збитків в сумі 240000,00 грн.

При розгляді даної заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 201/9139/18 (провадження № 14-321цс19).

Згідно із частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 20 Господарського процесуального кодексу України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

На думку суду, при визначенні юрисдикції (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.

За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Заявник при зверненні до суду з даною заявою посилається лише на ймовірність вчинення ОСОБА_1 дій щодо укладення договорів з підрядними організаціями на збір урожаю. Жодного достовірного доказу вжиття таких дій суду не подано.

За результатом системного аналізу заяви ТОВ "Ялинівка Нова", суд не вбачає ознак корпоративного спору в майбутньому позові.

А позов до фізичної особи ОСОБА_1 в такому разі за суб`єктним складом не підвідомчий суду господарської юрисдикції.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на викладене вище господарський суд не встановив правових підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (вх. №1286 від 24.09.2020) про забезпечення позову (до пред`явлення позову).

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Господарський суд звертає увагу заявника, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (вх. №1286 від 24.09.2020) про забезпечення позову (до пред`явлення позову).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255 ГПК України та п. 17.5) Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу суду підписано: 25.09.2020.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2 - заявнику (рек. з повід.)