РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2020Справа № 910/9760/20

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи

справу №910/9760/20

за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс»
доПриватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»
простягнення 92 181,92 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс» (надалі - позивач, ПрАТ «СК «Аркс») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (надалі - відповідач, ПрАТ «УТСК») про стягнення 92 181,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №17263а9д від 26.11.2019р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2020р. позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі №910/9760/20. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

03.08.2020р. до загального відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, вказуючи на те, що позивачем під час здійснення розрахунку суми страхового відшкодування не враховано коефіцієнт фізичного зносу, який відповідно до звіту про оцінку вартості збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 0,4930. Так, за розрахунком відповідача, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 56 368,76 грн., яку відповідачем виплачено позивачу в повному обсязі.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру від сторін на час розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

26.11.2019р. між ПрАТ «СК «Аркс», як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №17263а9д, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, зокрема, транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

Згідно договору до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.

Строк дії договору встановлено з 27.11.2019р. по 26.11.2020р. (включно).

29.02.2020р. о 15 год. 00 хв. в м. Дніпрі по вул. Набережна Перемоги, 134/1 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки «Toyota Highlander» та автомобіля марки «Mercedes-Benz», а саме: гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не дотримавшись безпечної дистанції допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 який зупинився попереду, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні ушкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується відповіддю від НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ - №411401, щодо дорожньо-транспортної пригоди від 29.02.2020.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2020р. у справі №201/2574/20 встановлено порушення гр. ОСОБА_2 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

03.03.2020р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором №17263а9д від 26.11.2019р. на рахунок СТО - ТОВ фірма «Алмаз Мотор, ЛТД».

Актом огляду пошкодженого транспортного засобу, складеним ОСОБА_3 , було зафіксовано характер пошкоджень (назва деталей та опис пошкоджень) автомобіля марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно рахунків, виставлених ТОВ фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» №АМ27249 від 03.03.2020р. та №АМ27354 від 18.03.2020р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 94 181,92 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 8.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика), для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Згідно з п. 8.5 Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Електронний розрахунок вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, складений ТОВ фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» за системою «Аудатекс», рекомендований переліком рекомендованих нормативних актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, який прописаний у Методиці.

Відповідно до звіту №02-03.20 про оцінку розміру збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 30.03.2020, складеного оцінювачем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників (0,4930) становить 61 038,26 грн.

20.03.2020р. та 31.03.2020р. позивачем були складені та підписані страхові акти №ARX2550737 та №ARX2553568, згідно з якими пошкодження транспортного засобу марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 94 181,92 грн.

На підставі складених страхових актів №ARX2550737 від 20.03.2020р. та №ARX2553568 від 31.03.2020р. позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №17263а9д від 26.11.2019р., перерахував на рахунок ТОВ фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» суму страхового відшкодування в розмірі 94 181,92 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №657 933 від 01.04.2020р. та №654 295 від 23.03.2020р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Отже, з огляду на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» підставою для набуття позивачем права вимоги щодо виплати страхового відшкодування (в порядку заміни кредитора в зобов`язанні) є факт фактичної виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином, до ПрАТ «СК «Аркс» перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З відповіді від НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ - №411401, щодо дорожньо-транспортної пригоди від 29.02.2020 вбачається, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 та знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Доказів того, що ОСОБА_2 не мав права керування транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 на законних підставах керував вказаним транспортним засобом.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_2 встановлена в судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 відшкодовується ОСОБА_2 , який на законних підставах володів транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки зворотного суду не доведено.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 уклала договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, оформлений полісом серії АО №1590068 з ПрАТ «УТСК», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , строк дії якого з 31.07.2019р. по 30.07.2020р., який надійшов разом з відзивом на позовну заяву.

Згідно п.п. 1.1, 1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки ОСОБА_2 експлуатував автомобіль марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на законних підставах, що встановлено вище, то відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля була застрахована ПрАТ «УТСК».

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача, позивач направив на адресу відповідача заяву №ЕЛ_00010905 від 05.05.2020р. про виплату страхового відшкодування в розмірі 94 181,92 грн.

Розглянувши вказану заяву, відповідач задовольнив її частково та сплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 56 368,76 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №31076 від 15.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31103 від 16.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31129 від 17.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31172 від 20.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31215 від 21.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31249 від 22.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31293 від 23.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31323 від 24.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31359 від 27.07.2020р. на суму 5 000,00 грн., №31387 від 28.07.2020р. на суму 5 000,00 грн. та №31432 від 29.07.2020р. на суму 6 368,76 грн.

В свою чергу, заперечуючи проти вимог про стягнення решти суми страхового відшкодування, відповідач зазначає, що позивачем було виплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №17263а9д від 26.11.2019р. в розмірі 94 181,92 грн., визначеному на підставі рахунків СТО та без врахування фізичного зносу, при цьому в звіті №02-03.20 про оцінку розміру збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 30.03.2020, з розрахунками наведеними в якому погодився відповідач, оцінювачем значення коефіцієнту фізичного зносу ТЗ прийнято таким, що дорівнює 0,49 у зв`язку із чим відповідач здійснив сплату суми страхового відшкодування у розмірі 56 368,76 грн. згідно звіту експерта.

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому, як передбачено в п. 1.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092 (далі - Методика), методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3 Методики).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики).

Відповідно до вимог пункту 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ПрАТ «УТСК») відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу та у межах фактичних витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017р. у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018р. у справі №910/3867/16, від 01.02.2018р. у справі №910/22886/16.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановлення вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Таким чином, оскільки як вбачається з матеріалів справи, пошкоджений транспортний засіб марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 2012 року випуску, а отже на момент ДТП, строк експлуатації автомобіля перевищував 7 років, в зв`язку з чим, при визначенні належного до сплати відповідачем страхового відшкодування підлягає врахуванню коефіцієнт фізичного зносу.

З наявного в матеріалах справи звіту №02-03.20 про оцінку розміру збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 30.03.2020 вбачається, що значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 0,4930.

Позивачем жодних заперечень щодо наведених обставин до суду надано не було, а тому враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість матеріального збитку в межах суми відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який дорівнює 0,4930.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість робіт складає 12 065,18 грн., вартість матеріалів - 9 473,42 грн., вартість деталей - 72 643,31 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,4930, а отже розмір вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу та порядку його встановлення визначеного в Методиці склав: (Ср) 12 065,18 + (См) 9 473,42 + (Сс) 72 643,31 х (1-(Ез)0,4930)=58 368,76 грн.

При цьому, відповідно до п. 12.1 ст. 12 зазначеного вище Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 2 полісу АО №1590068) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом АО №1590068 розміри лімітів відповідальності (100 000,00 грн.) та франшизи (2 000,00 грн.), суд дійшов висновку, що розмір суми страхового відшкодування становить 56 368,76 грн., який і був виплачений відповідачем згідно платіжних доручень №31076 від 15.07.2020р., №31103 від 16.07.2020р., №31129 від 17.07.2020р., №31172 від 20.07.2020р., №31215 від 21.07.2020р., №31249 від 22.07.2020р., №31293 від 23.07.2020р., №31323 від 24.07.2020р., №31359 від 27.07.2020р., №31387 від 28.07.2020р. та №31432 від 29.07.2020р.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Враховуючи те, що відповідачем сума страхового відшкодування у розмірі 56 368,76 грн. сплачена після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №910/9760/20 в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із відсутністю предмета спору.

При цьому, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 35 813,16 грн. слід відмовити, оскільки позивачем не доведено наявності у відповідача обов`язку з відшкодування різниці між фактичними витратами та страховим відшкодуванням з урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, судовий збір, сплачений позивачем за позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 56 368,76 грн., покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини, а погашення зазначеної суми заборгованості відбулося після звернення позивача із даним позовом до суду та порушення провадження у справі.

Керуючись статями 13, 73, 74, 76-80, 129, 130, 191, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №910/9760/20 в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 56 368,76 грн. - закрити на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

2. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) судовий збір у розмірі 1 285 грн 36 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 28.09.2020.

Суддя А.І. Привалов