РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/13969/18

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження

справу 910/13969/18

За позовом Львівської міської ради

до Львівської обласної ради

за участю на стороні позивача Прокуратури Львівської області

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності, скасування державної реєстрації права власності

За участю представників сторін:

від позивача: Коваленко Н.В.;

від відповідача: не з`явився;

від прокуратури: Синюк І.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Львівська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Львівської обласної ради, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 №477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" із змінами та доповненнями відповідно до рішень Львівської обласної ради від 10.03.2009 №833, від 30.06.2009 №937, в частині п. 6 про оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області в особі Львівської обласної ради, зокрема, на будівлі, що розташовуються за наступними адресами: вул. Й.Коциловського, 15а, вул. О.Басараб, 2, вул. Коциловського, 30/32; м. Львів, вул. Комаринця, 2а; м. Львів, вул. Антоновича, 117; м.Львів, вул. Житомирська, 8а; м. Львів, вул. Гіпсова, 40б; м. Львів, вул. Антоновича, 80; м.Львів, вул. Коновальця, 116; м. Львів, вул. Коновальця, 114;

- визнати недійсними: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 18.10.2011 на будівлю за адресою: вул. Й.Коциловського, 15а; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 10.06.2009 на будівлі за адресою: вул. О.Басараб, 2; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 07.07.2009 на буділві за адресою: вул. Й.Коциловського, 30; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 17.10.2011на будівлю за адресою: вул. Й.Коциловського, 32; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 25.03.2009 на будівлю за адресою: вул. Т.Комаринця, 2а; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. В.Антоновича, 117; свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. Житомирська, 8а; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. Гіпсова, 40б; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. В.Антоновича, 80; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. Є.Коновальця, 116; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. Є.Коновальця, 114;

- скасувати державну реєстрацію права власності на: будівлю їдальні, під літ. А-1, А'-1 загальною площею 294,2 кв.м по вул. Й.Коциловського, 15а, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на психоневрологічний диспансер, а саме: стаціонар під літ. А-2, 819,7 кв.м, пральня під літ. Б-1, Б'-1, 43,3 кв.м; гаражі зі складом В- 62,1 кв.м, склад Г-1, 23,5 кв.м по вул. О.Басараб, 2, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на Львівській міський психоневрологічний диспансер, а саме: диспансер під літ. А-3, 725,7 кв.м, гараж Б 32,6 кв.м по вул. Й.Коциловського,30 за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на будівлю Диспансеру під літ. А'-3, загальною площею 121 кв.м по вул. Коциловського, 32, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на сховище запасу води під літ. Б-1, загальною площею 62,1 кв.м по вул. Т.Комаринця, 2а, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26843662); на КЗ ЛОР "Будинок дитини №2 з пораженням центральної нервової системи і порушенням психіки", а саме: корпус №1 під літ.А-2, А'-2, загальною площею 756 кв.м; ворота №1, огорожа №2; замощення, І, замощення ІІ по вул. В.Антоновича, 117, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на КЗ ЛОР "Будинок дитини №2 з пораженням центральної нервової системи і порушенням психіки", а саме: корпус №2 під літ. А-2, 490 кв.м, альтанка, Б, 40,8 кв.м, хвіртка №1, огорожа №2 , замощення, І по вул. Житомирській, 8а за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); КЗ ЛОР "Будинок дитини №2 з пораженням центральної нервової системи і порушенням психіки", а саме: корпус №3 під літ. А-3, 553 кв.м, гараж, Б-107,5 кв.м, гараж, Г-1 21,2 кв.м, овочесховище, В-1 36,2 кв.м, альтанка, Д-1 35,8 кв.м, ворота №1, огорожа №2, замощення, І, по вул. Гіпсовій, 40б, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на КЗЛОР "Дитячий туберкульозний санаторій", а саме: лікарняний корпус, під літ. А-2, 562,6 кв.м, лабораторний корпус А-1, 46,8 кв.м, тіньовий тент, Б 26,9 кв.м, ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3, ворота №4, огорожа №5, замощення 1 по вул. В.Антоновича, 80, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна101); на КЗ ЛОР "Дитячий ревмокардіологічний санаторій" загальною площею 396 кв.м по вул. Є.Коновальця, 116, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на КЗ ЛОР "Дитячий ревмокардіологічний санаторій", корпус №2, під літ. А-1, 190 кв.м; столова, Б-1, 54,8 кв.м; овочесховище, Г-1, 27,1 кв.м, гараж, Д-1, 17,4 кв.м; склад, В-1, 18,8 кв.м, хвіртка №1, огорожа №2, огорожа №3; хвіртка №4, ворота №5, огорожа №6, замощення, І, замощення, ІІ по вул. Є. Коновальця, 114 за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) із закриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаних об`єктів нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вищевказані рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 №477, від 10.03.2009 №833, від 30.06.2009 №937 прийнято всупереч нормам чинного законодавства та з перевищенням наданих законом повноважень.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/13969/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Верховного суду України від 04.03.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/13969/18 скасовано. Справу № 910/13969/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.03.2020 справу №910/13969/18 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 прийнято справу №910/13969/18 до провадження. Вирішено справу № 910/13969/18 розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04.06.2020.

28.05.2020 та 29.05.2020 від Прокуратури Львівської області надійшли повідомлення про вступ у справу на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 09.07.2020.

09.06.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника Львівської обласної ради.

02.07.2020 та 09.07.2020 від Прокуратури Львівської області надійшли повідомлення про вступ у справу на стороні позивача.

Присутній у судовому засіданні 09.07.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги та не заперечував щодо призначення справи до розгляду по суті.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Враховуючи відсутність будь-яких заяв і клопотань представників сторін та оскільки у підготовчому засіданні 09.07.2020 вирішені питання, зазначені у ч. 2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, а також здійснені усі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 09.07.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.08.2020.

03.08.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з введенням на території України карантину та у зв`язку з незадовільною епідеміологічною ситуацією як у місті Києві, так і на території Львівської області. При цьому, у даному клопотанні відповідач також зазначив, що Львівська обласна рада повністю підтримує свою правову позицію, викладену раніше у поданих документах, та вважає, що позовні вимоги Львівської міської ради є безпідставними та задоволенню не підлягають. Крім того, Львівська обласна рада повністю підтримує заяву про застосування строків позовної давності.

04.08.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Присутні в судовому засіданні 06.08.2020 представники позивача та прокуратури повністю підтримали позовні вимоги, з посиланням на обставини, зазначені у позовній заяві, та просили врахувати вказівки Верховного Суду, наведені у постанові від 04.03.2020.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, відмовив у його задоволенні, оскільки, по-перше, ухвалою суду від 09.07.2020 явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою; по-друге, у своїх клопотаннях від 29.05.2020 і від 30.07.2020 Львівська обласна рада висловила свою позицію щодо заявлених позовних вимог, зокрема, заперечивши проти позову з посиланням на правову позицію, наведену у раніше поданих суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій відзивах, поясненнях та заявах, які наявні матеріали справах, що свідчить про можливість розгляду справу за відсутності представника відповідача.

У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 - перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про часткове усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

У той же час судом також враховано, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»).

Крім того, суд на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України не прийняв до розгляду відзив відповідача, який надійшов на адресу суду 04.08.2020, оскільки останній подано після закриття підготовчого провадження у справі. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач був обізнаний про дати проведення підготовчих засідань у справі, проте правом на подання відзиву не скористався та клопотання про продовження строку на подання відзиву суду не подавав. До того ж дана справа перебуває на новому розгляді й судом в ухвалі від 03.04.2020 подання відзиву від відповідача не вимагалось. Також, слід зауважити, що поштові оператори під час дії встановленого карантину не припинили роботу, а лише змінили її графік та порядок отримання/вручення поштових відправлень, що надавало відповідачу можливості дотриматись норм процесуального законодавства.

Суд також наголошує, що відповідно до статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, оскільки такі дії суперечать завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

26.02.2008 Львівська обласна рада прийняла рішення №477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області", яким, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на підставі уточнених даних інвентаризації нерухомого майна, враховуючи висновок постійної комісії з питань комунального майна та приватизації, було вирішено оформити за Львівською обласною радою право спільної власності територіальних громад Львівської області на об`єкти нерухомого майна, які задовольняють потреби територіальних громад Львівської області (п. 6 рішення), зокрема на об`єкти закладів охорони здоров`я, в тому числі Психоневрологічний диспансер, адреси: м.Львів, вул. Коциловського, 30; м.Львів, вул. О.Басараб, 2; будівлі: диспансер 706,8 кв.м, гараж 61,5 кв.м, стаціонар 617,6 кв.м, пральня 32,2 кв.м, погріб 6,1 кв.м, гараж зі складом 89,6 кв.м.

08.07.2008 Львівською обласною радою, у відповідності до п. 20 ч.1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з метою виконання ст. 90 Бюджетного кодексу України та належного функціонування закладів охорони здоров`я, з урахуванням розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 17.01.2001 №29 "Про передачу установ" та висновків постійних комісій з питань охорони здоров`я, материнства та соціального захисту, з питань комунального майна та приватизації, прийнято рішення "Про прийняття у спільну власність територіальних громад Львівської області закладів охорони здоров`я" №669, яким вирішено надити згоду на прийняття у спільну власність територіальних громад Львівської області наступних лікувальних закладів: Комунальна інфекційна клінічна лікарня м. Львова вул. Пекарська, 54, м. Львів; Львівське комунальне медичне об`єднання "Фтизіопульмонологія" - вул. Лемківська, 24, м. Львів; Львівський міський психоневрологічний диспансер вул. Коциловського, 30, м. Львів; Комунальний Львівський шкірно-венерологічний диспансер - вул. Замарстинівська, 83, м. Львів; Комунальний дитячий туберкульозний санаторій - вул. Антоновича, 80, м. Львів; Комунальний дитячий ревмокардіологічний санаторій - вул. Коновальця, 116, м. Львів; Комунальний будинок №1 м. Львова для дітей з порушенням центральної нервової системи і порушенням психіки вул. Комаринця, 2-А, м. Львів; Комунальний будинок №2 м. Львова для дітей з порушенням центральної нервової системи і порушенням психіки - вул. Антоновича, 117, м. Львів.

Ухвалою Львівської міської ради від 10.07.2008 №1939 прийнято пропозицію Львівської обласної ради та погоджено передачу у спільну власність Львівської обласної ради таких закладів охорони здоров`я:

1.1 Комунального будинку дитини №1 м.Львова для дітей з пораженням центральної нервової системи та порушенням психіки;

1.2 Комунального будинку дитини №2 м.Львова для дітей з пораженням ЦНС і порушенням психіки ;

1.3 Комунального дитячого туберкульозного санаторію м.Львова;

1.4 Комунального дитячого ревмокардіологічного санаторію;

1.5 Комунального Львівського міського шкірно-венерологічного диспансеру;

1.6 Львівського міського медичного об`єднання "Фтизіопульмонологія";

1.7 Львівського міського психоневрологічного диспансеру;

1.8 Комунальної інфекційної клінічної лікарні.

Забезпечення передачі закладів Львівською міською радою покладено на Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики у термін до 01.10.2008.

На виконання рішення Львівської обласної ради №669 від 08.07.2008 та ухвали Львівської міської ради №1939 від 10.07.2008 Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Управління майном спільної власності Львівської міської ради складено Акт приймання-передачі закладів охорони здоров`я, що надають спеціалізовану медичну та санітарно-реабілітаційну допомогу від 19.09.2008, а саме:

1) Львівське комунальне міське медичне об`єднання "Фтизіопульмонологія" - м. Львів, вул. Лемківська, 24;

2) Львівський міський психоневрологічний диспансер - м. Львів вул. Коциловського, 30;

3) Комунальний Львівський міський шкірно-венерологічний диспансер - м. Львів вул. Замарстинівська, 83;

4) Комунальна інфекційна клінічна лікарня м. Львова - м. Львів, вул. Пекарська, 54;

5) Комунальний дитячий туберкульозний санаторій - м. Львів, вул. Антоновича, 80;

6) Комунальний дитячий ревмокардіологічний санаторій - м. Львів, вул. Коновальця, 116;

7) Комунальний будинок № 1 м. Львова для дітей з порушенням центральної нервової системи і порушенням психіки - м. Львів, вул. Комаринця, 2а;

8) Комунальний будинок № 2 для дітей з порушенням центральної нервової системи і порушенням психіки - м. Львів, вул. Антоновича, 117.

10.03.2009 Львівською обласною радою було прийнято рішення № 883 "Про внесення змін та доповнень до рішень Львівської обласної ради", яким, зокрема, внесено зміни до пункту 6 рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 №477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" та доповнено його підпунктами 31, 32, 33, 34, 35, 36 такого змісту:

31. Психоневрологічний диспансер, м. Львів, вул. Й. Коциловського, 15а: диспансер в цілому; м.Львів, вул. Й.Коциловського, 32: диспансер в цілому;

32. КЗ ЛОР "Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки", м.Львів, вул. Т.Комаринця, 2а: гараж 41,1 кв.м, гараж 56,4 кв.м, сховище запасу води 62,1 кв.м;

33. Головне управління праці та соціального захисту населення, м.Львів, вул. Митр. А.Шептицького,10: гаражі 295,8 кв.м;

34. Львівський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти, м.Львів, вул. І.Тиктора, 5: гараж 21,8 кв.м;

35. м.Львів , вул. Вірменська, 10: гаражі 181,4 кв.м;

36. Головне управління освіти і науки, м. Львів, вул. "Просвіти", 4а: гаражі 45,3 кв.м.

Рішенням Львівської обласної ради від 30.06.2009 № 937 "Про внесення змін та доповнень до рішень обласної ради" внесено зміни до рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області": (1.1.) підпункт 1 пункту 6 доповнено рядками такого змісту: "Гараж", " 50,6"; "Киснева станція", " 25,3"; "Естакада", "В цілому";(1.2.) підпункт 1 пункту 6 доповнено рядком такого змісту: "м. Львів, вул. Пекарська,56", "Аптека", " 471,6"; (1.3.) підпункт 3 пункту 6 доповнено рядками такого змісту: "Дезкамера зі столярною майстернею", " 73,9"; "Замощення №1, №2, №3", "В цілому"; "Очисні споруди.", "В цілому"; "Огорожа", "В цілому"; (1.4.) підпункт 30 пункту 6 доповнено рядками такого змісту: "м. Львів, вул. Личаківська,233", "Гараж з коморою", " 44,6"; "м. Львів, вул. Личаківська,233", "Гараж", " 24,2"; "м. Львів, вул. Лемківська,24", "Відділення фтизіопульмонології", " 417,4"; "м. Львів, вул. Лемківська,24", "Гараж", " 30,2"; (1.5.) підпункт 32 пункту 6 доповнено рядком такого змісту: "Головний корпус", " 3580,5";

Крім того, пункт 6 доповнено підпунктами 37-43 такого змісту(1.6.):

37. ДПКТП "Львівхарчопром", м. Львів, вул. Вітовського,18: Адмінбудинок 3014,2 м.кв.;

38. Відсутній, м. Львів, вул. Шевченка, 186: Прохідна 24,3 м.кв., Адмінкорпус 332,2 м.кв., Склад 453,7 м.кв.;

39. Львівська обласна організація ФСТ "Колос", Турківський р-н, с. Розлуч, вул. І.Франка, 14: Пожежне водоймище 961,9 м.кв.;

40. КЗ ЛОР "Львівський міський шкірно-венерологічний диспансер": м. Львів, вул. Замарстинівська,81: Другий лікувальний корпус 139,6 кв.м; м. Львів, вул. Замарстинівська,83: Головний лікувальний корпус 757,2 м.кв., Склад деззасобів і гараж 20,3 м.кв., Споруда гаража (прибудова) 38,1 м.кв., Погріб 35,1 м.кв., Замощення №1, №2 В цілому, Огорожа №1,№2,№3 В цілому, Хвіртка №4 В цілому, Ворота №5 В цілому;м. Львів, вул. Кордуби, 4а: Лікувальний корпус 906,3 м.кв., Гараж 18,3 м.кв., Паливна 16,9 м.кв.;

41. КЗ ЛОР "Дитячий ревмокардіологічний санаторій", м.Львів, вул. Коновальця, 116: корпус №1 - 382,8 кв.м, огорожа - в цілому, фонтан - в цілому, замощення - в цілому; м.Львів, вул. Коновальця, 114: корпус №2 - 189,1 кв.м, столова 54,8 кв.м, овочесховище 27,1 кв.м, гараж 17,4 кв.м, склад 18,8 кв.м, огорожа - в цілому, ворота - в цілому, замощення - в цілому;

42. КЗ ЛОР "Дитячий туберкульозний санаторій", м.Львів, вул. Антоновича, 80: лікарняний корпус - 396,3 кв.м, лабораторний корпус 39,4 кв.м, хвіртка - в цілому, ворота - в цілому, огорожа - в цілому, замощення - в цілому;

43. КЗ ЛОР "Будинок дитини №2 з пораженням центральної нервової системи і порушенням психіки", м.Львів, вул. Антоновича, 117: корпус №1 - 732,6 кв.м, ворота - в цілому, огорожа - в цілому, замощення - в цілому; м.Львів, вул. Гіпсова, 40б: корпус №3 - 546,4 кв.м, гараж 108,1 кв.м, гараж 21,2 кв.м, овочесховище 36,2 кв.м, альтанка 35,8 кв.м, ворота - в цілому, огорожа - в цілому, замощення - в цілому; м.Львів, вул. Житомирська, 8а: корпус №2 491,4 кв.м, альтанка 40,8 кв.м, хвіртка - в цілому, огорожа - в цілому, замощення - в цілому.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, на підставі оскаржуваного рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" за Львівською обласною радою зареєстровано право власності на нерухоме майно на об`єкти охорони здоров`я за адресами у місті Львові по: вул. Коциловського, 15а; вул. О.Бесараб, 2; вул. Коциловського, 30; вул. Комаринця, 2а; вул. Антоновича, 117; вул. Житомирська, 8а; вул. Гіпсова, 40б; вул. Антоновича, 80; вул. Є.Коновальця, 116; вул. Є.Коновальця, 114.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що рішення Львівської обласної ради "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" №477 від 26.02.2008 із змінами та доповненнями відповідно до рішень Львівської обласної ради від 10.03.2009 №833, від 30.06.209 №937, в частині п. 6 про оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області в особі Львівської обласної ради, зокрема, на будівлі, що розташовуються у місті Львові за адресами: вул. Й. Коциловського, 15а; вул. О.Бесараб, 2; вул. Коциловського, 30/32; вул. Комаринця, 2а; вул. Антоновича, 117; вул. Житомирська, 8а; вул. Гіпсова, 40б; вул. Антоновича, 80; вул. Є.Коновальця, 116; вул. Є.Коновальця, 114, є таким, що прийнято всупереч вимог чинного законодавства та з перевищенням наданих відповідачу повноважень, у зв`язку з чим підлягає скасованою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача проти задоволення позову заперечував, вказуючи на безпідставність тверджень позивача про те, що Львівська обласна рада не оформляла жодним чином передання спірних об`єктів в управління Львівської обласної ради. Відповідач, зокрема, наголошує на тому, що передача закладів охорони здоров`я можлива лише із збереженням його функціональної спрямованості та можливості реалізовувати покладені функції; заклади охорони здоров`я, про які йде мова в позовній заяві, не можуть виконувати свої завдання без відповідної матеріально-технічної бази, в тому числі нерухомого майна, а відтак, за твердженням відповідача, заклади охорони здоров`я є єдиними майновими комплексами.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява відповідача підтримав заяву про застосування наслідків спливу строку позовної даності.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, оцінивши наявні у справі докази та наведені обґрунтування, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 316-318, 321 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 Цивільного кодексу України. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 392, 393 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ст. 393 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статті 140-143 Конституції України закріплюють право територіальних громад села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Аналогічні положення наведено і у статті 327 Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування .

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами, є сільські, селищні, міські ради.

Стаття 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад. Так, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати тощо. Отже, суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади села, селища, міста, від імені та в інтересах яких діють сільські, селищні, міські ради.

Водночас, відповідно до приписів Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органами, уповноваженими управляти об`єктами комунальної власності, є як органи місцевого самоврядування, створені сільськими, селищними, міськими територіальними громадами, так і районні та обласні ради.

Районні та обласні ради - це органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Згідно з ч. 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

За змістом ст.ст. 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відтак, обласні ради, як органи, що представляють спільні інтереси територіальних громад області вправі набувати право власності на майно, зокрема, шляхом передачі його із комунальної власності у спільну власність територіальних громад. При цьому, обласні ради виконують функцію власника такого майна.

Звертаючись з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" в частині п. 6 щодо оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області в особі обласної ради, перелік яких наведено в оскаржуваному рішенні, Львівська міська рада стверджує, що спірне рішення Львівської обласної ради прийнято всупереч положенням п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю", за відсутності взаємного волевиявлення учасників, оскільки органом місцевого самоврядування - Львівською міською радою не вчинялися дії щодо передачі об`єктів нерухомого майна, зазначених в пункті 6 рішення Львівської обласної ради № 477 у спільну власність територіальних громад області, не приймалися відповідні рішення та не оформлювалася передача об`єктів медичних установ в управління Львівської обласної ради.

На переконання позивача, ухвала Львівської міської ради від 10.07.2008 № 1939 "Про передачу закладів охорони здоров`я, що надають спеціалізовану медичну та санітарно-реабілітаційну допомогу" не може вважатися рішенням органу місцевого самоврядування про надання згоди на вилучення або передання об`єктів нерухомого майна, оскільки цю ухвалу прийнято після прийняття Львівської обласною радою оскаржуваного рішення.

Відповідно до постанови Верховної Ради УРСР від 08.12.1990 "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування" та постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 05.11.1991 № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)", якою затверджено перелік державного майна України, яке передається у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальну власність) та установлено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю. Міністерствам і відомствам України, органам, уповноваженим управляти державним майном доручено до 01.01.1992 здійснити передачу державного майна, яке перебуває у їх віданні, до комунальної власності згідно із затвердженим цією постановою переліком.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 встановлено, що: розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя провадиться облвиконкомами, Київським і Севастопольським міськвиконкомами з участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів; розмежування майна між власністю районів, міст обласного підпорядкування та власністю інших адміністративно-територіальних одиниць провадиться виконкомами районних і міських Рад народних депутатів з участю виконкомів районних у містах, міських районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів; передача державного майна, яке перебуває у віданні міністерств і відомств України, інших органів, уповноважених управляти державним майном, до складу комунальної власності, а також від однієї адміністративно-територіальної одиниці до іншої здійснюється безоплатно стосовно порядку, передбаченого постановою Ради Міністрів УРСР від 28.04.1980 №285 "Про порядок передачі підприємств, об`єднань, організацій, установ, будинків і споруд", з наступним повідомленням про це органів державної статистики, податкових та фінансових органів.

Відповідно Переліку державного майна, що передається до власності адміністративно територіальних одиниць (комунальної власності), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, віднесено у власність областей (розділ 1Переліку): об`єкти охорони здоров`я, соціального забезпечення, а саме: багатопрофільні спеціалізовані лікарні для дорослих і дітей, пологові будинки, госпіталі для інвалідів Вітчизняної війни, диспансери, поліклініки, санаторії для лікування дорослих і підлітків, хворих на туберкулез, дітячі спеціалізовані санаторії, станції перелівання крові, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, будинки дитини, санітарно-епідеміологічні, дезінфекційні станції, бюро судово-медичної експертизи та паталого-анатомічні бюро, центри "Здоров`я", аптечні склади, магазини аптечні та оптики, будинки-інтернати для престарілих та інвалідів, бальнео- і грязелікарні, молочні кухні, лікарняні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські пункти, медичні бібліотеки, медичні училища, інші місцеві підприємства, організації та установи, крім тих, що перебувають у відомчому підпорядкуванні.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, Постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.1992 №577, Законів України "Про власність", "Про місцеві ради народних депутатів" Львівська обласна рада Ухвалою від 12.05.1993 року № 288 затвердила Перелік майнових комплексів підприємств, установ та організацій, що передаються до комунальної власності міст обласного підпорядкування та районів області. Даною ухвалою затверджено перелік майнових комплексів підприємств, установ та організацій, що відносяться до комунальної власності Львівської обласної ради народних депутатів (додаток №2) та майнових комплексів міжгосподарських об`єктів (додаток 3). До Переліку №1, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради від 12.05.1993 року №288 увійшли спірні об`єкти охорони здоров`я (майнові комплекси), що розташовані за адресами: м. Львів, вул. Антоновича, 80; м.Львів, вул. Коновальця, 116; м.Львів, вул. Коциловського, 30.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівської обласної ради від 08.07.2008 №669 Львівська обласна рада надала згоду на прийняття у спільну власність територіальних громад Львівської області лікувальних закладів:

-Комунальної інфекційної клінічної лікарні по вул. Пекарській, 54;

-Львівського міського медичного об`єднання "Фтизіопульмонологія" по вул. Лемківській,24;

-Львівського психоневрологічного диспансеру по вул. Коциловського, 30;

-комунального Львівського міського шкірно-венерологічного диспансеру по вул. Замарстинівській, 83;

-комунального дитячого туберкульозного санаторію по вул. Антоновича, 80;

- комунального дитячого ревмокардіологічного санаторію по вул. Коновальця, 116;

-комунальних будинків для дітей з порушеннями центральної нервової системи і порушенням психіки № 1 і № 2 м. Львова по вул. Комаринця, 2а і вул. Антоновича, 117.

Відповідно до ст.ст. 3, 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992, № 2801-XII, охорону здоров`я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров`я. Заклади охорони здоров`я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами за наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Заклади охорони здоров`я - це підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров`я шляхом надання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників. Заклади охорони здоров`я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами за наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров`я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами визначаються актами законодавства України. Заклад охорони здоров`я здійснює свою діяльність на підставі статуту, що затверджується власником або уповноваженим ним органом.

Законом України від 03.03.1998 № 147/98-ВР "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" визначено основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну, за змістом статті 7 якого з державної у комунальну власність передаються безоплатно, зокрема, заклади охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори, у тому числі незавершені будівництвом.

Ухвалою Львівської міської ради від 10.07.2008 №1939 "Про передачу закладів охорони здоров`я, що надають спеціалізовану медичну та санітарно-реабілітаційну допомогу" враховуючи звернення Львівської обласної ради від 03.07.2008 №02-вих/1231, керуючись Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", статтею 90 Бюджетного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482 "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", беручи до уваги рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.06.2003 № 525 "Про передачу матеріальних цінностей" та розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 17.01.2001 №29 "Про передачу установ", з метою забезпечення належного фінансування з обласного бюджету закладів охорони здоров`я Львівська міська рада ухвалила прийняти пропозицію Львівської обласної ради та погодити передачу у спільну власність Львівської обласної ради, зокрема, таких закладів охорони здоров`я, як: Комунальних будинків № 1 і № 2 м. Львова для дітей з порушеннями центральної нервової системи і порушеннями психіки; Комунального дитячого туберкульозного санаторію; Комунального дитячого ревмокардіологічного санаторію; Львівського психоневрологічного диспансеру.

За приписами Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади села, селища, міста, від імені та в інтересах яких діють сільські, селищні, міські ради. Водночас, відповідно до Закону органами, уповноваженими управляти об`єктами комунальної власності, є як органи місцевого самоврядування, створені сільськими, селищними, міськими територіальними громадами, так і районні та обласні ради. Районні та обласні ради - це органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до ч. 4 і ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

У ч. 2 ст. 60 Закону передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Однак, відповідно ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" об`єкти права комунальної власності можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності за згодою безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Як встановлено судом, 08.07.2008 Львівською обласною радою було прийнято рішення №669 "Про прийняття у спільну власність територіальних громад Львівської області закладів охорони здоров`я".

В пункті 1 названого рішення зазначено про надання відповідачем згоди на прийняття у спільну власність територіальних громад Львівської області лікувальних закладів, таких як: Комунальна інфекційна клінічна лікарня м. Львова - вул. Пекарська, 54, м. Львів; Львівське комунальне міське медичне об`єднання "Фтизіопульмонологія" - вул. Лемківська, 24; м. Львів; Львівський міський психоневрологічний диспансер - вул. Коциловського, 30, м. Львів; Комунальний Львівський міський шкірно-венерологічний диспансер - вул. Замарстинівська, 83, м. Львів; Комунальний дитячий туберкульозний санаторій - вул. Антоновича, 80, м. Львів; Комунальний дитячий ревмокардіологічний санаторій - вул. Коновальця, 116, м. Львів; Комунальний будинок №1 м. Львова для дітей з порушенням центральної нервової системи і порушенням психіки - вул. Комаринця, 2а, м. Львів; Комунальний будинок № 2 для дітей з порушенням центральної нервової системи і порушенням психіки - вул. Антоновича, 117, м.Львів.

Ухвалою позивача - Львівської міської ради №1939 від 10.07.2008 "Про передачу закладів охорони здоров`я, що надають спеціалізовану медичну та санітарно-реабілітаційну допомогу" (яка була винесена позивачем з урахуванням звернення відповідача від 03.07.2008 №02-вих/1231, керуючись Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", ст. 90 Бюджетного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482 "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", беручи до уваги рішення виконавчого комітету від 20.06.2003 №525 "Про передачу матеріальних цінностей", розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 17.01.2001 №29 "Про передачу установ", а також з метою забезпечення належного фінансування з обласного бюджету закладів охорони здоров`я) прийнято пропозицію відповідача - Львівської обласної ради та погоджено передачу у спільну власність Львівської обласної ради таких закладів охорони здоров`я: Комунального будинку дитини №1 м. Львова для дітей з пораженням центральної нервової системи та порушенням психіки; Комунального будинку дитини №2 м. Львова для дітей з пораженням центральної нервової системи та порушенням психіки; Комунального дитячого туберкульозного санаторію м. Львова; Комунального дитячого ревмокардіологічного санаторію; Комунального Львівського міського шкірно-венерологічного диспансеру; Львівського міського медичного об`єднання "Фтизіопульмонологія"; Львівського міського психоневрологічного диспансеру; Комунальної інфекційної клінічної лікарні. Окрім того, доручено управлінню охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики забезпечити передачу закладів охорони здоров`я, зазначених вище, відповідно до чинного законодавства.

Отже, створивши заклади охорони здоров`я, визначивши їх місцезнаходження та фізичне розташування (розміщення в об`єктах нерухомості, щодо яких виник спір), закріпивши за ними приміщення на відповідному правовому титулі (господарське відання/оперативне управління), орган місцевого самоврядування розпорядився цими закладами, передавши їх у спільну власність Львівської обласної ради. Тобто було здійснено передачу юридичних осіб комунальної власності, які надають послуги медичного характеру і виконають інші функції на основі професійної діяльності медичних працівників згідно з потребами об`єднаних територіальних громад області. Проте, рішення про передачу відповідачеві цілісних майнових комплексів закладів охорони здоров`я, яке б потягло за собою зміну форми власності об`єктів нерухомого майна, в яких розташовувалися такі заклади, органом місцевого самоврядування в межах компетенції та в установленому порядку не приймалося, що свідчить про відсутність необхідного для цього волевиявлення та, відповідно, неправомірність винесення відповідачем рішення від 26.02.2008 № 477 у його оскаржуваній частині через відсутність необхідної компетенції.

Так, суд звертає увагу на те, що ухвалу Львівської міської ради від 10.07.2008 №1939 "Про передачу закладів охорони здоров`я, що надають спеціалізовану медичну та санітарно-реабілітаційну допомогу" було прийнято більш ніж через 4 місяці після прийняття Львівської обласною радою оскаржуваного рішення, тобто її взагалі не існувало станом на момент прийняття спірного рішення, а отже вона не могла і враховуватися при його прийнятті, як згода територіальної громади міста Львова на відчуження комунального майна.

Після прийняття вищевказаної ухвали Львівської міської ради від 10.07.2008 №1939, 10.03.2009 Львівською обласною радою було прийнято рішення № 883 "Про внесення змін та доповнень до рішень Львівської обласної ради", яким, зокрема, внесено зміни до пункту 6 рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 №477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області".

Рішенням Львівської обласної ради від 30.06.2009 № 937 "Про внесення змін та доповнень до рішень обласної ради" внесено зміни до рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області":

Як вбачається з текстів вказаних рішень, ними внесено зміни щодо переліку та характеристик майна.

Проте, судом встановлено, що даними рішеннями змінена сама суть первісної редакції цього рішення, а саме факт, що 26.02.2008 пунктом 6 спірного рішення №477 Львівська обласна рада вирішила оформити право спільної власності територіальних громад Львівської області за Львівською обласною радою на спірні об`єкти, належні територіальній громаді м. Львова, саме як об`єкти нерухомого майна, без наявності прийнятого Львівською міською радою саме до 26.02.2008 рішення про надання згоди на вилучення у територіальної громади м. Львова та передачу у спільну власність територіальних громад Львівської області спірних об`єктів нерухомого майна, як це вимагається наведеною ч.8 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Крім того, судом враховано, що рішення Львівської обласної ради від 08.07.2008 №669 "Про прийняття у спільну власність територіальних громад Львівської області закладів охорони здоров`я" було прийняте на два дні раніше, ніж ухвала Львівської міської ради від 10 липня 2008 року №1939 "Про передачу закладів охорони здоров`я, що надають спеціалізовану медичну та санітарно-реабілітаційну допомогу".

Також, підтвердженням факту передачі позивачем відповідачеві лише закладів охорони здоров`я як організованої структури, заснованої на упорядкованість професійній діяльності медичних працівників є також описаний вище акт приймання-передачі, який не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482 "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", адже не містить відомостей про передачу приміщень, їх загальної площі, балансової вартості кожного з приміщень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідач як орган місцевого самоврядування розпорядився об`єктами комунальної власності територіальної громади міста Львова, оформивши без її згоди право власності на спірні об`єкти.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Оскільки наслідком ухвалення рішення 26.02.2008 № 477 в оскаржуваній частині стало недотримання положень ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та порушення майнових прав територіальної громади міста Львова на об`єкти нерухомого майна, які відповідач зареєстрував за собою, позивач правомірно звернувся до суду з цим позовом, який підлягає задоволенню шляхом визнання рішення недійсним згідно з законодавчо визначеною юрисдикцією господарських судів (п. 6 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України). Необхідність захисту майнових прав територіальної громади міста Львова зумовлюється унеможливленням реалізації правомочностей користування і розпорядження нерухомим майном через офіційну реєстрацію права власності нього за обласною радою та загрозою його відчуження.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких, згідно зі статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", провадиться державна реєстрація права власності, яке вони посвідчують.

Відтак, позовні вимоги про визнання недійсними і скасування свідоцтв про право власності на майно, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також підлягають задоволенню, оскільки пов`язані з вимогою про визнання недійсним рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 в оскаржуваній частині та мають на меті захист і відновлення прав позивача на спірне нерухоме майно.

Щодо вимог відповідача про застосування наслідків пропуску строків позовної давності у вигляді відмови у позові, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею ст. 257 Цивільного кодексу України встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Позовну заяву щодо оскарження рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 позивач подав до суду у березні 2017 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності (ч. 2 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Частиною 5 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

На переконання суду право позивача на захист порушеного права підлягає захисту в порядку ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, оскільки про те, що відповідач зареєстрував за собою право власності на будівлі, що розташовуються за адресами: вул. Й.Коциловського, 15а, вул. О.Басараб, 2, вул. Коциловського, 30/32; м. Львів, вул. Комаринця, 2а; м. Львів, вул. Антоновича, 117; м.Львів, вул. Житомирська, 8а; м. Львів, вул. Гіпсова, 40б; м. Львів, вул. Антоновича, 80; м.Львів, вул. Коновальця, 116; м. Львів, вул. Коновальця, 114, Львівській міській раді стало відомо у грудні 2016 року, що підтверджується листом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 10.12.2016, тоді як постановлюючи ухвалу від 10.07.2008 № 1939 "Про передачу закладів охорони здоров`я, що надають спеціалізовану медичну та санітарно-реабілітаційну допомогу", позивач не сподівався та не міг знати, що передаючи відповідачеві лікувальні заклади, останній вживатиме дії щодо отримання у власність їх як цілісних майнових комплексів. При цьому, з позовом про захист порушених прав позивач звернувся 16.10.2018, про що свідчить відбиток відділення поштового зв`язку на конверті, тобто у межах трирічного строку позовної давності, виходячи з дати, коли позивач дізнався про порушення його прав.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим позовні вимоги задовольняються повністю, а судові витрати у справі покладаються на відповідача в порядку п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 №477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" із змінами та доповненнями відповідно до рішень Львівської обласної ради від 10.03.2009 №833, від 30.06.2009 №937, в частині п. 6 про оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області в особі Львівської обласної ради, зокрема, на будівлі, що розташовуються за наступними адресами: вул. Й.Коциловського, 15а, вул. О.Басараб, 2, вул. Коциловського, 30/32; м. Львів, вул. Комаринця, 2а; м. Львів, вул. Антоновича, 117; м.Львів, вул. Житомирська, 8а; м. Львів, вул. Гіпсова, 40б; м. Львів, вул. Антоновича, 80; м.Львів, вул. Коновальця, 116; м. Львів, вул. Коновальця, 114;

2. Визнати недійсними: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 18.10.2011 на будівлю за адресою: вул. Й.Коциловського, 15а; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 10.06.2009 на будівлі за адресою: вул. О.Басараб, 2; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 07.07.2009 на буділві за адресою: вул. Й.Коциловського, 30; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 17.10.2011на будівлю за адресою: вул. Й.Коциловського, 32; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 25.03.2009 на будівлю за адресою: вул. Т.Комаринця, 2а; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. В.Антоновича, 117; свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. Житомирська, 8а; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. Гіпсова, 40б; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. В.Антоновича, 80; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. Є.Коновальця, 116; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Львівською обласною радою 06.07.2009 на будівлю за адресою: вул. Є.Коновальця, 114;

3. Скасувати державну реєстрацію права власності на: будівлю їдальні, під літ. А-1, А'-1 загальною площею 294,2 кв.м по вул. Й.Коциловського, 15а, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на психоневрологічний диспансер, а саме: стаціонар під літ. А-2, 819,7 кв.м, пральня під літ. Б-1, Б'-1, 43,3 кв.м; гаражі зі складом В- 62,1 кв.м, склад Г-1, 23,5 кв.м по вул. О.Басараб, 2, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на Львівській міський психоневрологічний диспансер, а саме: диспансер під літ. А-3, 725,7 кв.м, гараж Б 32,6 кв.м по вул. Й.Коциловського,30 за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на будівлю Диспансеру під літ. А'-3, загальною площею 121 кв.м по вул. Коциловського, 32, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на сховище запасу води під літ. Б-1, загальною площею 62,1 кв.м по вул. Т.Комаринця, 2а, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26843662); на КЗ ЛОР "Будинок дитини №2 з пораженням центральної нервової системи і порушенням психіки", а саме: корпус №1 під літ.А-2, А'-2, загальною площею 756 кв.м; ворота №1, огорожа №2; замощення, І, замощення ІІ по вул. В.Антоновича, 117, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на КЗ ЛОР "Будинок дитини №2 з пораженням центральної нервової системи і порушенням психіки", а саме: корпус №2 під літ. А-2, 490 кв.м, альтанка, Б, 40,8 кв.м, хвіртка №1, огорожа №2 , замощення, І по вул. Житомирській, 8а за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); КЗ ЛОР "Будинок дитини №2 з пораженням центральної нервової системи і порушенням психіки", а саме: корпус №3 під літ. А-3, 553 кв.м, гараж, Б-107,5 кв.м, гараж, Г-1 21,2 кв.м, овочесховище, В-1 36,2 кв.м, альтанка, Д-1 35,8 кв.м, ворота №1, огорожа №2, замощення, І, по вул. Гіпсовій, 40б, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на КЗЛОР "Дитячий туберкульозний санаторій", а саме: лікарняний корпус, під літ. А-2, 562,6 кв.м, лабораторний корпус А-1, 46,8 кв.м, тіньовий тент, Б 26,9 кв.м, ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3, ворота №4, огорожа №5, замощення 1 по вул. В.Антоновича, 80, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна101); на КЗ ЛОР "Дитячий ревмокардіологічний санаторій" загальною площею 396 кв.м по вул. Є.Коновальця, 116, за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); на КЗ ЛОР "Дитячий ревмокардіологічний санаторій", корпус №2, під літ. А-1, 190 кв.м; столова, Б-1, 54,8 кв.м; овочесховище, Г-1, 27,1 кв.м, гараж, Д-1, 17,4 кв.м; склад, В-1, 18,8 кв.м, хвіртка №1, огорожа №2, огорожа №3; хвіртка №4, ворота №5, огорожа №6, замощення, І, замощення, ІІ по вул. Є. Коновальця, 114 за Львівською обласною радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) із закриттям розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаних об`єктів нерухомого майна.

4. Стягнути з Львівської обласної ради (вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008; код 22340506) на користь Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) судовий збір подання позовної заяви у розмірі 5286,00 грн, судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 7929,00 грн, судовий збір за розгляд касаційної скарги у розмірі 10572,00 грн.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.09.2020.

Суддя А.І. Привалов