23.09.2020Справа № 910/7312/20
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична служба Голосіївського району»
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмедкомплект»
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг №02/09/2019 від 02.09.2019 у розмірі 118250,00 грн
Суддя Васильченко Т.В.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична служба Голосіївського району" (далі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмедкомплект" (далі - боржник) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг №02/09/2019 від 02.09.2019 у розмірі 118250,00 грн.
01.06.2020 за вказаною заявою Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмедкомплект" боргу у розмірі 118250,00 грн та судового збору у розмірі 210,20 грн.
За приписами статті 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу врегульовані статтею 150 ГПК України. Так, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Приписами статті 154 ГПК України передбачено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.
Статтею 155 ГПК України передбачено, що у судовому наказі зазначаються: 1) дата видачі наказу; 2) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стягувача та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків стягувача та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника; 4) посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги; 5) сума грошових коштів, які підлягають стягненню; 6) сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника; 7) повідомлення про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті; 8) відомості про порядок та строки подання заяви про скасування судового наказу; 9) дата набрання судовим наказом законної сили; 10) строк пред`явлення судового наказу до виконання; 11) дата видачі судового наказу стягувачу. Зазначені у пунктах 9-11 частини першої цієї статті відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред`явлення до виконання. Судовий наказ складається і підписується суддею у двох примірниках, один з яких залишається у суді, а другий видається під розписку або надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного після набрання ним законної сили у разі відсутності електронної офіційної адреси.
За приписами статті 156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.
Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина 1 статті 157 ГПК України).
Статтею 158 ГПК України унормовано, що заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.
Набрання судовим наказом законної сили та видача його стягувачу встановлено статтею 159 ГПК України. Так, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили. Суд протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу у Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим чи цінним листом, у разі відсутності офіційної електронної адреси.
26.05.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична служба Голосіївського району» (далі - заявник) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмедкомплект» (далі - боржник) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг №02/09/2019 від 02.09.2019 у розмірі 118250,00 грн.
Оскільки заявником були дотримані вимоги статті 150 ГПК України щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу, як урегульовано статтею 152 Господарського процесуального кодексу України, 01.06.2020 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмедкомплект» боргу у розмірі 118250,00 грн та судового збору у розмірі 210,20 грн.
Однак, конверт з копією судового наказу разом з копією заяви про видачу судового наказу, був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
В той же час, 13.07.2020 до відділу діловодства суду від боржника надійшла заява про ознайомлення з матеріалами.
15.07.2020 представником боржника отримано наручно копію судового наказу разом з копією заяви про видачу судового наказу.
20.07.2020 до відділу діловодства суду від боржника надійшла заява про скасування судового наказу №910/7312/20 від 01.06.2020, в якій, посилаючись на те, що між ним та заявником жодного договору, зокрема, №02/09/2019 про надання юридичних послуг, не було укладено та відсутні будь-які правовідносини за якими можливо стягнути грошові кошти, просив скасувати судовий наказ.
Судовий наказ у відповідності до статті 159 ГПК України в законну силу так і не вступив, відмітка про набрання ним законної сили до Єдиного державного реєстру судових рішень не вносилась, оригінал наказу стягувачу так і не був виданий для виконання.
В той же час, 30.07.2020 до відділу діловодства суду від приватного виконавця надійшов супровідний лист з постановою про закінчення виконавчого провадження та «оригіналом» судового наказу від 01.07.2020.
Суд стверджує, що вказаний судовий наказ стягувачу не видавався, в законну силу він не вступив.
При огляді судового наказу, що був направлений приватним виконавцем судом було виявлено, що підпис, який міститься у вказаному наказі належить не судді Господарського суду міста Києва Васильченко Т.В., а іншій особі, а також печатка не належать Господарському суду міста Києва.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Під підробленням документа необхідно розуміти повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткова фальсифікація змісту справжнього документа.
Статтею 358 Кримінального кодексу України регламентовано відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.
Статтею 384 Кримінального кодексу України регламентовано відповідальність за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, в тому числі шляхом подання завідомо недостовірних або підроблених доказів.
Враховуючи зазначені вище обставини, суд вбачає можливий склад злочину, передбачений статтями 358, 384 КК України.
Приписами частини 1 статті 246 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Відповідно до частини 11 статті 246 Господарського процесуального кодексу України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
З метою перевірки викладених у даній ухвалі обставин та встановлення факту наявності або відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України, в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична служба Голосіївського району" чи Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмедкомплект", керуючись ст. 246 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу у справі №910/7312/20 та надіслати її до Прокуратури міста Києва для перевірки викладених обставин та належного реагування.
Про вжиті прокурором заходи прошу повідомити Господарському суду міста Києва у строк - протягом двох місяців з дня отримання даної ухвали (в межах строку досудового розслідування).
Керуючись статтями 234, 246 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Копії матеріалів зі справи направити на адресу Прокуратури міста Києва.
3. Надати відповідь про вжиті заходи та про результати розгляду окремої ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі №910/7312/20 у строк - протягом двох місяців з дня отримання цієї ухвали.
5. Ухвала набирає законної сили 23.09.2020 та може бути оскаржена особами, яких вона стосується, в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.
Суддя Т.В. Васильченко