ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2020 р. Справа № 911/1620/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

до Комунального підприємства виробничого управління житлово-комунального господарства с. Коржі Баришівської селищної ради

про стягнення 51 438,99 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (далі ДК Газ України НАК Нафтогаз України/позивач) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства виробничого управління житлово-комунального господарства с. Коржі Баришівської селищної ради (далі відповідач) про стягнення 51 438,99 гривень, з яких: 37 713,10 грн інфляційних втрат та 13 725,89 грн 3 % річних, нарахованих на 156 854,59 грн боргу, присудженого до стягнення за рішенням Господарського суду Київської області від 07.04.2004 у справі №29/4-04/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем грошового зобов`язання по сплаті боргу за договором на постачання природного газу №1-11-2 від 29.12.2000, що встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 07.04.2004 у справі №29/4-04/17.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.06.2020 у справі №911/1620/20 позовну заяву Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України залишено без руху, виявлені недоліки постановлено усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

30.06.2020, у встановлений судом строк, через канцелярію господарського суду Київської області від Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої позивач надав пояснення щодо виявлених судом недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.07.2020 у справі №911/1620/20, зокрема:

- прийнято позовну заяву Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до розгляду та відкрито провадження у справі;

- розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання;

- зобов`язано позивача до 03.08.2020 виконати вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 11.06.2020 у даній справі щодо надання письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини укладення 29.12.2000 між Дочірньою компанією Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України та Комунальним підприємством виробничим управлінням житлово-комунального господарства с. Коржі Баришівської селищної ради договору на постачання природного газу №1-11-2, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

21.07.2020 через канцелярію господарського суду Київської області від Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.07.2020 у справі №911/1620/20 повторно зобов`язано позивача до 03.08.2020 виконати вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 11.06.2020 у даній справі щодо надання письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини укладення 29.12.2000 між Дочірньою компанією Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України та Комунальним підприємством виробничим управлінням житлово-комунального господарства с. Коржі Баришівської селищної ради договору на постачання природного газу №1-11-2, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

04.08.2020 через канцелярію Господарського суду від ДК Газ України НАК Нафтогаз України надійшли пояснення щодо спору у даній справі, відповідно до яких позивач зазначив про неможливість надання договору на постачання природного газу №1-11-2 від 29.12.2000 з огляду на сплив строку зберігання документів. Разом із відповідними поясненнями позивач надав копії документів на підтвердження викладених у поясненнях доводів.

Поряд з тим під час розгляду вказаної справи, у тому числі у встановлений судом строк, відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, тоді як ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі, як і всі інші, постановлені у даній справі ухвали, судом надсилались на адресу відповідача згідно офіційних відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань діяльність

Конверти з відповідно надісланою кореспонденцією повернуто до суду органом поштового зв`язку із зазначенням причин такого повернення «за відмовою адресата від отримання».

Водночас поштове відправлення рекомендованого повідомлення про вручення за №590 щодо надіслання ухвали Господарського суду Київської області від 11.06.2020 у справі №911/1620/20 відповідачу було вручено, про що свідчить відповідна відмітка на вказаному рекомендованному повідомленні про вручення.

До того ж ухвала про відкриття провадження у вказаній справі та всі постановлені у даній справі ухвали офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, знаходяться у вільному доступі, тоді як за змістом статтей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду вказаного вище, відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у даній справі рішення та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту викладених у позові обставин та доданих до нього доказів слідує, що 29.12.2000 між ним та відповідачем укладено договір на постачання природного газу №1-11-2, умови якого позивач виконав належним чином.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу №1-11-2 від 29.12.2000 в частині своєчасної оплати вартості поставленого газу ДК Газ України НАК Нафтогаз України звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Комунального підприємства виробничого управління житлово-комунального господарства с. Коржі (ідентифікаційний код 31120411) про стягнення 156 855,38 грн основного боргу, 10 813,61 грн пені, 11 994,31 грн інфляції, 11 023,11 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.04.2004 у справі №29/4-04/17 позов ДК Газ України НАК Нафтогаз України задоволено повністю, присуджено до стягнення з Комунального підприємства виробничого управління житлово-комунального господарства с. Коржі (ідентифікаційний код 31120411) на користь позивача 156 855,38 грн основного боргу, 10 813,61 грн пені, 11 994,31 грн інфляції, 11 023,11 грн 3% річних1 700,00 грн державного мита та 118,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В обґрунтування позовних вимог у даній справі позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання та те, що відповідач не провів платежів з метою погашення заборгованості за поставлений згідно договору на постачання природного газу №1-11-2 від 29.12.2000 газ, яка була присуджена до стягнення рішенням Господарського суду Київської області від 07.04.2004 у справі №29/4-04/17.

Водночас відповідно до наданих позивачем пояснень копію договору на постачання природного газу №1-11-2 від 29.12.2000 немає можливості надати з огляду на сплив строку зберігання документів, в підтвердження чого надано копію акта ДК Газ України НАК Нафтогаз України від 18.12.2012 №1 «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду».

Як зауважив позивач, на даний момент сума основного боргу, підтверджена рішенням суду у справі №29/4-04/17, не сплачена відповідачем та складає 156 854,59 грн.

В підтвердження вказаних вище обставин позивачем надано копії: рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2004 у справі №29/4-04/17, постанови Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52116887 від 28.03.2018, наказу Господарського суду Київської області від 28.05.2004 на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2004 у справі №29/4-04/17.

З постанови Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52116887 від 28.03.2018 слідує, що наказ №29/4-04/17 від 28.05.2004 повернуто стягувачу з огляду на те, що за боржником не виявлено майно, на яке можливо звернути стягнення.

З огляду вищезазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача 37 713,10 грн інфляційних втрат та 13 725,89 грн 3 % річних, нарахованих на 156 854,59 грн боргу з 01.06.2017 по 30.04.2020.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Приписами ст. ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. ст. 610, 612, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Водночас, відповідно до ст. ст. 73, 74 та 75 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду вказаного вище, оскільки обставини стосовно наявності у відповідача обов`язку сплатити 156 855,38 грн боргу за поставлений згідно договору газ встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 07.04.2004 у справі №29/4-04/17, суд дійшов висновку, що вказані обставини не потребують доказування та, у сукупності із наданими у даній справі доказами, свідчать про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем грошового зобов`язання у розмірі 156 854,59 грн, на яку, зокрема, позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Поряд з тим судом враховано правову позицію викладену, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, відповідно до якої чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

З огляду вказаного вище, оскільки заявлений до стягнення розмір інфляційних втрат та 3% річних, обрахований судом за вказані позивачем періоди, є арифметично правильним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 713,10 грн інфляційних втрат та 13 725,89 грн 3 % річних підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача оп сплаті судового збору, у відповідності до ст. 126, 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача повністю.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства виробничого управління житлово-комунального господарства с. Коржі Баришівської селищної ради (07544, Київська обл, Баришівський р-н, с. Коржі, вул. Шевченка, 62, ідентифікаційний код 31120411) на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний номер 31301827) 37 713 (тридцять сім тисяч сімсот тринадцять) грн 10 коп. інфляційних втрат, 13 725 (тринадцять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн 89 коп. 3% річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 17.09.2020.

Суддя В.А. Ярема