ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1249/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Ісак Д.П.

розглянувши справу №916/1249/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ (03142, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд 4-а, );

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АРУС ТРЕЙД (65085, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд 25, офіс 448/1, );

про стягнення 1 841 177,64грн.

Представники сторін:

від позивача - Кошик М.Й., ордер № 1027333, дата видачі : 05.05.20;

від відповідача - Вороненко А.З., ордер № 1006652, дата видачі : 09.06.20;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АРУС ТРЕЙД про стягнення 1 841 177,64грн.

При цьому в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №2019/02-07-02 від 07.02.2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2020р. провадження по справі №916/1249/20 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.08.2020р. підготовче засідання було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

09.07.2020р. за вх. №17874/20 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором поставки №2019/02-07-02 від 07.02.2019 р. у розмірі 1 221 666,06 грн., пеню у розмірі 368 158,99 грн., інфляційні збитки у розмірі 3 982,54 грн., 10% річних за користування чужими коштами у розмірі 125 203,44 грн. визнає в повному обсязі, в задоволені позовних вимог в частині стягнення 122 166,61грн. штрафу просить суд відмовити.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

07.02.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ (Постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю АРУС ТРЕЙД (Покупець) був укладений договір поставки №2019/02-07-02, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товар відповідно до Специфікацій (Додатків) та умов цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та своєчасно оплатити вартість Товару (партії Товару) на умовах цього Договору (п.2.1 договору).

Положеннями п.п.3.1., 3.2. договору встановлено, що покупець надає замовлення Постачальнику, в якому зазначає (асортимент, номенклатуру) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами Товару, кількість Товару, та строками поставки. 3.2. Постачальник, отримавши замовлення від Покупця, на його основі готує Специфікацію (Додаток) до Договору і направляє її на узгодження та підписання.

Згідно п.4.1. передбачено, що ціна Товару, поставка якого є предметом цього Договору, формується Постачальником на підставі ринкових цін на Товар, є звичайною та зазначається в Специфікаціях (Додатках) та видаткових накладних, які надаються Постачальником та є узгодженими з Покупцем.

Загальна сума договору та порядок розрахунків визначено в розділі 5 договору. Так, пунктом 5.1 договору встановлено, що загальна сума Договору складається із суми вартості партій Товару, що були поставлені Покупцю згідно з умовами цього Договору та протягом його дії. Порядок та строки оплати партії товару зазначаються у відповідній Специфікації (додатку) до цього договору (п.5.2 договору). Розрахунки за товару здійснюються покупцем у національній валюті України, шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Постачальника (п.5.3 договору). Якщо Покупець здійснює оплату Товару (партії Товару) у строк, що перевищує строк, зазначений у відповідній Специфікації (Додатку) на ЗО календарних днів, то така оплата вважається простроченою і вартість переданого Покупцю на підставі видаткової накладної та неоплаченого ним Товару (партії Товару) збільшується на 10%, починаючи з 31 календарного дня (п.5.4 договору).

Позивача вказує, що в рамках відповідного договору між стороанми було підписано низку специфікацій.

Так, 07 травня 2019 року між Постачальником та Покупцем була підписана Специфікація №20 на поставку 360 л. Мінерального добрива Басфоліар Zn Фло 10 л загальною вартістю 82 131,84 грн., відповідно до якої Покупець зобов`язувався здійснити остаточний розрахунок не пізніше 30 вересня 2019 року. Покупцем не були виконані вимоги в частині оплати вартості Товару, передбачені п. 3 Специфікації № 20. Таким чином, першим днем порушення зобов`язання з оплати вартості Товару вважається 01 жовтня 2019 року. Враховуючи той факт, що за даною Специфікацією Постачальником було відвантажено Товар Покупцю на загальну суму 82 131,84 грн., що підтверджується видатковою накладною №622 від 08.05.2019 року, згідно Специфікації № 20 від 07 травня 2019 року у Покупця виникає грошове зобов`язання перед Постачальником на загальну суму 82 131,84 грн.

13 травня 2019 року між Постачальником та Покупцем була підписана Специфікація №21 на поставку 42 000 кг Мінерального добрива Басфоліар SP (20-19-19) 25 кг загальною вартістю 2 163 168,00 грн., відповідно до якої Покупець зобов`язувався здійснити остаточний розрахунок не пізніше 16 травня 2019 року. Покупцем не були виконані вимоги в частині оплати вартості Товару, передбачені п. 3 Специфікації № 21. Таким чином, першим днем порушення зобов`язання з оплати вартості Товару вважається 17 травня 2019 року. Враховуючи той факт, що за даною Специфікацією Постачальником було відвантажено Товар Покупцю на загальну суму 2 163 168,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №639 від 13.05.2019 року, згідно Специфікації № 21 від 13 травня 2019 року у Покупця виникає грошове зобов`язання перед Постачальником на загальну суму 2 163 168,00 грн. Покупцем було здійснено часткове повернення Товару 25.06.2019р. та 01.07.2019р. у кількості 35 950 кг на загальну суму 1 851 568,80 грн. (накладні на повернення постачальнику № 4 від 25.06.2019р. та №5 від 01.07.2019р.). Однак, як зазначає позивач, повернення товару було здійснено через значний проміжок часу після спливу строку розрахунку.

15 травня 2019 року між Постачальником та Покупцем була підписана Специфікація №24 на поставку 1 005 кг Мінерального добрива Басфоліар Борон SP 15 кг загальною вартістю 84 793,86 грн., відповідно до якої Покупець зобов`язувався здійснити остаточний розрахунок не пізніше 30 вересня 2019 року. Покупцем не були виконані вимоги в частині оплати вартості Товару, передбачені п. 3 Специфікації № 24. Таким чином, першим днем порушення зобов`язання з оплати вартості Товару вважається 01 жовтня 2019 року. Враховуючи той факт, що за даною Специфікацією Постачальником було відвантажено Товар Покупцю на загальну суму 84 793,86 грн., що підтверджується видатковою накладною №648 від 15.05.2019 року, згідно Специфікації № 24 від 15 травня 2019 року у Покупця виникає грошове зобов`язання перед Постачальником на загальну суму 84 793,86 грн.

23 травня 2019 року між Постачальником та Покупцем була підписана Специфікація №26/1 на поставку 10 500 кг Мінерального добрива Басфоліар SP (20-19-19) 25 кг загальною вартістю 539 532,00 грн., відповідно до якої Покупець зобов`язувався здійснити остаточний розрахунок не пізніше 23 травня 2019 року. Покупцем не були виконані вимоги в частині оплати вартості Товару, передбачені п. 3 Специфікації № 26/1. Отже, першим днем порушення зобов`язання з оплати вартості Товару вважається 24 травня 2019 року. Враховуючи той факт, що за даною Специфікацією Постачальником було відвантажено Товар Покупцю на загальну суму 539 532,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №706 від 23.05.2019 року, згідно Специфікації № 26/1 від 23 травня 2019 року у Покупця виникає грошове зобов`язання перед Постачальником на загальну суму 539 532,00 грн.

12 червня 2019 року між Постачальником та Покупцем була підписана Специфікація №40 на поставку 2 010 кг Мінерального добрива Басфоліар Борон SP 15 кг загальною вартістю 172 289,16 грн., відповідно до якої Покупець зобов`язувався здійснити остаточний розрахунок не пізніше 31 серпня 2019 року. Покупцем не були виконані вимоги в частині оплати вартості Товару, передбачені п. 3 Специфікації № 40. Отже, першим днем порушення зобов`язання з оплати вартості Товару вважається 01 вересня 2019 року. Враховуючи той факт, що за даною Специфікацією Постачальником було відвантажено Товар Покупцю на загальну суму 172 289,16 грн., що підтверджується видатковою накладною №755 від 12.06.2019 року, згідно Специфікації № 40 від 12 червня 2019 року у Покупця виникає грошове зобов`язання перед Постачальником на загальну суму 172 289,16 грн.

12 лютого 2020 року між Постачальником та Покупцем була підписана Специфікація №57 на поставку 600 кг Мінерального добрива Басфоліар SP (20-19-19) 25 кг загальною вартістю 31 320,00 грн., відповідно до якої Покупець зобов`язувався здійснити остаточний розрахунок не пізніше 12 лютого 2020 року. Покупцем не були виконані вимоги в частині оплати вартості Товару, передбачені п. 3 Специфікації № 57. Отже, першим днем порушення зобов`язання з оплати вартості Товару вважається 13 лютого 2020 року. Враховуючи той факт, що за даною Специфікацією Постачальником було відвантажено Товар Покупцю на загальну суму 31 320,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №101 від 12.02.2020 року, згідно Специфікації № 57 від 12 лютого 2020 року у Покупця виникає грошове зобов`язання перед Постачальником на загальну суму 31 320,00 грн.

Отже, за посиланнями позивача загальна сума заборгованості за договором поставки склала 1 221 666,06грн.

Пунктом 10.3 договору встановлено, що у випадку невиконання (прострочення) термінів оплати партії Товару, зазначеної у відповідній Специфікації (Додатку) до цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у відсотках річних від суми простроченого платежу, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення. У випадку прострочення виконання грошового зобов`язання Покупець має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу Інфляції за весь час прострочення, а також 10 % річних від простроченої суми (п.10.4 договору).

Крім того, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо оплати вартості поставленого товару, позивачем на підставі п.5.4, п.10.3, п.10.4 договору було нараховано відповідачу пеню в сумі 368 158,99грн., інфляційні збитки в сумі 3 982,54грн., 10% річних в розмірі 125 203,44грн. та 10% штрафу в сумі 122 166,61грн.

Отже, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №2019/02-07-02 від 07.02.2019р. стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у відзиві на позов від 09.07.2020р. за вх. ГСОО №17874/20 визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором поставки №2019/02-07-02 від 07.02.2019 р. у розмірі 1 221 666,06 грн., пеню у розмірі 368 158,99 грн., інфляційні збитки у розмірі 3 982,54 грн., 10% річних за користування чужими коштами у розмірі 125 203,44 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АРУС ТРЕЙД основного боргу за Договором поставки №2019/02-07-02 від 07.02.2019 р. в сумі 1 221 666,06 грн., пені у розмірі 368 158,99 грн., інфляційних збитків у розмірі 3 982,54 грн. та 10% річних за користування чужими коштами у розмірі 125 203,44 грн. в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення 10% штрафу в розмірі 122 166,61грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 5.4. договору сторонами погоджено, що якщо покупець здійснює оплату товару (партії товару) у строк, що перевищує строк, зазначений у відповідній Специфікації (додатку) на 30 календарних днів, то така оплата вважається простроченою і вартість переданого Покупцю на підставі видаткової накладної та неоплаченого ним товару (партії товару) збільшується на 10%, починаючи з 31 календарного дня.

Пункт 5.4 договору розміщено в розділі 5 "Загальна сума договору та порядок розрахунків".

В свою чергу, розділ 10 "Відповідальність сторін" не містить погодження сторонами відповідальності у виді штрафу.

Фактично умовами п. 5.4 передбачено не застосування штрафу, а зміну ціни договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 180 ГК України ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 122 166,61грн. штрафу, оскільки заявлена до стягнення сума не є штрафом в розумінні приписів законодавства (ст. 549, 551 ЦК України, ст. 230 ЦК України) та умов договору (п. 5.4 договору поставки). Умовами п. 5.4 договору передбачено не штраф, а зміну вартості ціни товару. Відповідальність сторін за невиконання умов договору передбачена розділом 10 «Відповідальність сторін», а нарахування та стягнення штрафу договором поставки № 2019/02-07-02 від 07.02.2019 року взагалі не передбачено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

На підставі ст.129, ч.1 ст. 130 ГПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову покладаються на відповідача, а 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, повертаються позивачу із державного бюджету, оскільки відповідачем подано заяву про визнання позову.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, а також враховуючи часткове визнання позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю АРУС ТРЕЙД, витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 892,58грн. покладаються на відповідача.

Крім того, відповідно до ст. ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ підлягає поверненню сума судового збору у розмірі 12 892,58грн.

Керуючись ст.ст. 129, 130, ч. 4 ст. 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ (03142, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд 4-а, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю АРУС ТРЕЙД (65085, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд 25, офіс 448/1, ) задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АРУС ТРЕЙД (65085, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд 25, офіс 448/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ (03142, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд 4-а, ) заборгованість за Договором поставки №2019/02-07-02 від 07.02.2019 р., у розмірі 1 221 666 (один мільйон двісті двадцять одна тисяча шістсот шістдесят шість ) грн. 06 коп, пеню у розмірі 368 158 (триста шістдесят вісім тисяч сто п`ятдесят вісім) грн. 99 коп., інфляційні збитки у розмірі 3 982 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 54 коп., 10% річних за користування чужими коштами у розмірі 125 203 (сто двадцять п`ять тисяч двісті три) грн. 44 коп. та судовий збір 12 892 (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві)грн. 58коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІНФІЛД АГРО ТЕХНОЛОДЖІЗ (03142, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд 4-а, ) сплачену суму судового збору у розмірі 12 892 (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві)грн. 58коп. перерахованого згідно платіжного доручення №4від 05.05.2020р., оригінал якого знаходиться у матеріалах справи.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 18 вересня 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна