СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

24.09.2020 Справа № 922/3327/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

представники сторін не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ,

на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 (суддя Калініченко Н.В.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові о 10 год 20хв, повний текст якого складений 27.02.2020,

у справі №922/3327/19

за позовом: Акціонерного товариства НАК Нафтогаз України, м.Київ,

до відповідача: Красноградського підприємства теплових мереж, м.Красноград,

про стягнення 280144,39грн,

ВСТАНОВИЛА:

11.10.2019 АТ НАК Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Красноградського підприємства теплових мереж про стягнення боргу у загальній сумі 280144,39 грн, у тому числі: пеня у сумі 123284,58 грн, 3% річних у сумі 77900,71грн, інфляційні втрати у сумі 78959,10грн (а.с. 4-66).

Рішення місцевого господарського суду із посиланням на ст. ст. 6, 11, 526, 530, 549, 610, 612, 614, 625, 626 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 174, 175, 193, 217, 218, 230, 231 ГК України мотивовано доведеністю матеріалами справи факту прострочення відповідачем своїх зобов`язань, які виникли на підставі договору поставки природного газу від 11.09.2017 №1098/1718-ТЕ-32, й обґрунтованістю нарахування пені у розмірі 102470,18грн за період прострочення січень-квітень 2018 року та 3% річних у сумі 20089,69грн за порушення строків виконання грошових зобов`язань.

В частині відмови у стягненні пені у розмірі 20814,40грн та 3% річних у сумі 57811,02грн рішення місцевого господарського суду з посиланням на Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N20, Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, мотивовано тим, що незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування яких не залежить від того чи перебували сторони в договірних відносинах; підписавши спільні протокольні рішення сторони змінили загальний порядок і строки проведення розрахунків, тобто сторони в цій частині узгодили порядок проведення розрахунків, а отже вимоги в цій частині позовних вимог є неправомірними у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

В частині відмови у стягненні 78959,10грн інфляційних втрат рішення суду мотивоване тим, що суд позбавлений можливості перевірити наданий позивачем розрахунок, що в сукупності не дає змогу правильно розрахувати розмір інфляційних втрат за січень та березень 2018 року.

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України із рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 13.03.2020 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 у справі №922/3327/19 в частині відмови у стягненні пені у сумі 20814,40грн, 3% річних у сумі 75811,02грн, інфляційних втрат у сумі 78959,10грн та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що у договорі поставки природного газу від 11.09.2017 №1098/1718-ТЕ-32 сторони погодили, що укладання спільних протокольних рішень, договору про організацію взаєморозрахунків в будь-якому випадку не змінює строків, порядку розрахунків, а внесення змін до спірного договору має відбуватися лише шляхом укладення окремої додаткової угоди. У зв`язку з цим, на думку скаржника, укладення рядку спільних протокольних рішень не змінює строків розрахунків. Крім того, вказує на те, що умовами спільних протокольних рішень не встановлені чіткі строки проведення розрахунків погашення заборгованості з субвенцій. Тобто проведення фінансування може відбутися як своєчасно, так і після спливу року і більше. Фактично все залежить від наявності коштів у Державному бюджеті України. Проте, таке становище невизначеності порушує баланс інтересів сторін та призводить до фінансових втрат позивача. Також, на думку позивача, нарахування платежів відповідно до статті 625 ЦК України на всю суму заборгованості за договором, у тому числі на суму заборгованості, сплачену за спільними протокольними рішеннями, є обґрунтованим.

При розгляді матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору у цій справі стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу від 11.09.2017 №1098/1718-ТЕ-32.

Відповідно до пункту 1.2 цього договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що розрахунки за поставлений природний газ відповідач здійснював відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій», від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», від 18.06.2014 №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки».

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 у зв`язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду справи №922/3327/19 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., судді Плахова О.В.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 04.09.2020 справу № 903/918/19 разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Вказана ухвала мотивована тим, що колегія суддів Касаційного господарського суду вбачає підстави для відступу від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №917/530/19 та від 18.03.2020 №908/2304/18, та підтримання правової позиції, викладеної у постановах від 27.02.2020 у справі №921/12/19 та від 21.02.2018 у справі №910/16072/16, щодо застосування норм права, а саме положень неоднакового застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки" щодо можливості теплопостачальних організацій впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставлений природний газ, а відтак застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат. З огляду на що матеріали справи №903/918/19 передані на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в порядку частини другої статті 302 ГПК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 09.09.2020 справу №903/918/19 разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 та рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 прийнято до розгляду. Ухвалено здійснити перегляд оскаржених рішень у справі №903/918/19 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

В апеляційній скарзі, як зазначено вище, скаржник посилається на те, що у договорі поставки природного газу від 11.09.2017 №1098/1718-ТЕ-32 сторони погодили, що укладання спільних протокольних рішень, договору про організацію взаєморозрахунків в будь-якому випадку не змінює строків, порядку розрахунків, а внесення змін до спірного договору має відбуватися лише шляхом укладення окремої додаткової угоди. У зв`язку з цим, на думку скаржника, укладення рядку спільних протокольних рішень не змінює строків розрахунків. Крім того, вказує на те, що умовами спільних протокольних рішень не встановлені чіткі строки проведення розрахунків погашення заборгованості з субвенцій. Тобто проведення фінансування може відбутися як своєчасно, так і після спливу року і більше. Фактично все залежить від наявності коштів у Державному бюджеті України. Проте, таке становище невизначеності порушує баланс інтересів сторін та призводить до фінансових втрат позивача. Також, на думку позивача, нарахування платежів відповідно до статті 625 ЦК України на всю суму заборгованості за договором, у тому числі на суму заборгованості, сплачену за спільними протокольними рішеннями та на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки", є обґрунтованим.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовідносини, що склалися між сторонами спору у справі №903/918/19, яка переглядається у касаційному порядку Об`єднаною Палатою Верховного Суду, є подібними до правовідносин у цій справі, оскільки частина боргу, на яку позивачем нараховані заявлені до стягнення пеня, 3% річних та інфляційні втрати, сплачена відповідачем в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки», який передбачає спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що, по суті, усуває відповідача від процедури розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зупинення провадження у справі №922/3327/19 до закінчення перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №903/918/19 та оприлюднення повного тексту постанови.

За таких обставин, керуючись статтями 228, 229, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №922/3327/19 до закінчення перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №903/918/19 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-289 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою www.ear.court.gov.ua та також www.reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов