ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 925/827/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Могила С.К.

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Приватного підприємства "Цеглабуд"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 (колегія суддів у складі: головуючий Ткаченко Б.О., Сулім В.В., Майданевич А.Г.) та на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.02.2020 (суддя Боровик С.С.)

за позовом Приватного підприємства "Цеглабуд"

до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Звернувшись у суд з даним позовом, Приватне підприємство "Цеглабуд" (далі - позивач) просило визнати недійсним рішення комісії Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (далі-відповідач) з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 23.05.2019 № 003188 (далі-Акт), яке оформлено протоколом засідання комісії від 27.06.2019 № 2 (далі-Рішення).

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснив розрахунок вартості не облікованої електроенергії з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим Рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.02.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020, в позові відмовлено.

2.2. Свої висновки суди мотивували тим, що позивачем не спростовано факт порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, яке відображено в Акті, тому Рішення є законним та обґрунтованим, що виключає підстави для його скасування.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі позивач просить скасувати вище вказані судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

3.2. В обґрунтування касаційної скарги позивач посилався на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що висновки судів попередніх інстанцій не узгоджуються з висновком Верховного Суду, який викладено у постановах від 30.07.2019 у справі № 904/4372/18.

При цьому позивач вказує, що ТП-31 не перебуває на балансі позивача та знаходиться поза межами земельної ділянки позивача і до неї мають доступ сторонні особи, але суди залишили дану обставину поза увагою. Листом НКРЕКП від 04.10.2019 № 10639/20/7-19 відповідач був повідомлений про необхідність скасування Рішення. Крім того, позивач зазначає, що Акт він не підписував, а складений він був відповідачем за відсутності двох незаінтересованих осіб, що не відповідає приписам пункту 8.2.5 ПРРЕЕ.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити без змін вказані судові рішення, посилаючись на те, що судами у відповідності до норм матеріального та процесуального права надано належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а доводи, викладені у касаційній скарзі, їх не спростовують.

4. Мотивувальна частина

4.1. Суди встановили, що між сторонами виникли права та обов`язки, які врегульовані договором про постачання електричної енергії № 8 від 02.01.2019.

4.2. Згідно акта про пломбування від 04.10.2016, відповідачем в присутності позивача була опломбована точка обліку - комплекс ТП - 80, яка знаходиться за адресою: с.Мліїв, пров.Шевченка, 14а та прийняті позивачем на відповідальне зберігання цілісні та неушкоджені засоби обліку, у тому числі пломбу встановлену на дверях РУ-0,4 кВ, ТП-80, № С28978975 (далі-пломба).

4.3. 23.05.2019 представниками структурного підрозділу відповідача була проведена перевірка на об`єкті позивача, який знаходиться за адресою: с.Мліїв, пров.Шевченка, 14а, за результатами якої було встановлено порушення пункту 5.5.5.8 ПРРЕЕ, а саме: відсутня пломба, яка відображена у акті про пломбування від 04.10.2016, у зв`язку з чим був складений Акт.

4.4. Суди встановили, що за відсутності пломби у позивача був безперешкодний доступ до вторинних кіл живлення засобу обліку, що давало змогу позивачу безобліково споживати електричну енергію без втручання у засоби обліку.

4.5. 27.06.2019 відповідачем на підставі Акта було прийнято Рішення про нарахування позивачу обсягу та вартості не облікованої електроенергії відповідно до пункту 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика), за період з 05.12.2018 по 23.05.2019, на суму 302 354,18 грн. Рішення було прийнято в присутності позивача, яке він підписав, але з ним не погодився.

4.6. Позивач не погоджується з прийнятим відповідачем Рішенням, що й є причиною виникнення спору, який є предметом розгляду у цій справі.

4.7. Відповідно до частин 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у редакції, яка підлягає застосуванню при розгляді касаційної скарги, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.8. Переглянувши судові рішення у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи, враховуючи визначені ГПК України межі такого перегляду, суд касаційної інстанції виходить із наступного.

4.9. Відповідно до cтатті 77 частини 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Частиною 2 п.14 цього Закону визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.

4.10. Пунктом 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі-Правила) у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Підпунктом 8 пункту 5.5.5 Правил визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Відповідно до пункту 8.2.5 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Згідно пункту 8.2.6 Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

4.11. Згідно підпункту 2 пункту 2.1 Методики, яка була чинною на час спірного періоду нарахування позивачу вартості недоврахованої електроенергії, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, та в разі виявлення таких порушень, зокрема, пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб та індикаторів.

Пунктом 2.5 Методики визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу визначається за відповідною формулою.

4.12. Таким чином, акт про порушення у сфері енергопостачання оформлюється із обов`язковим залученням повноважного представника споживача, якому надано право, крім участі в процесі перевірки, подавати пояснення і зауваження стосовно тексту акта та дій посадових осіб енергопостачальної організації, цей акт підписується також споживачем або представником споживача, а у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову і у цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

4.13. Суди встановили, що Акт складений відповідачем, але позивач від його підписання відмовився.

Проте із встановлених судами обставин справи не вбачається, що Акт, який позивач відмовився підписувати був складений відповідачем за участю двох незаінтересованих осіб, як того вимагає пункт 8.2.5 Правил.

4.14. Відтак висновки судів попередніх інстанцій про те, що Акт був складений з дотриманням наведених вимог Правил та може слугувати підставою для нарахування позивачу вартості необлікованої електричної енергії за порушення зафіксоване таким актом, є передчасними, не ґрунтується на досліджених доказах та не узгоджуються з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 904/4372/18.

4.15. Звертаючись із позовом у даній справі позивач зазначав у позовній заяві, що ТП-31 на його балансі не перебуває, оскільки вона знаходиться за межами земельної ділянки позивача і до неї мають доступ стороні особи.

Однак, вирішуючи спір по суті, суди обох інстанцій наведеним поясненням позивача належної уваги не приділили та не звернули уваги на вимоги підпункту 8 пункту 5.5.5 Правил, оскільки не встановили де фактично розміщена ТП-31 та хто є її власником або балансоутримувачем.

При цьому суди послалися на акт про пломбування від 04.10.2016, на підставі якого зробили висновок, що опломбований був комплекс позивача, а саме: ТП-31, в той час з цього акту вбачається, що опломбовано було ТП-80, що є відмінним, тобто на дану розбіжність суди не звернули уваги та достоменно не встановили, яка насправді точка обліку згідно акта була опломбована і відповідальність за яку має нести позивач.

4.16. Крім того, в обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на лист НКРЕКП від 04.10.2019 № 10639/20/7-19 (а.с. 63), який був поданий позивачем згідно заяви від 15.10.2019 (а.с. 62), втім суди попередніх інстанцій даний лист у сукупності з іншими доказами у справі не оцінили та правових висновків щодо його належності та допустимості у своїх рішеннях не навели.

4.17. Суди попередніх інстанцій безпідставно застосували до спірних правовідносин положення пунктів 6.40, 6.42 Правил користування електричною енергією, оскільки на момент їх виникнення Правила втратили свою чинність.

4.18. Посилання судів на постанову Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 920/833/17 є помилковими, оскільки обставини справи у наведеній постанові є відмінними від справи, що переглядається, а тому вони не мають правового значення для вирішення даної справи, у справі № 920/833/17 вирішуючи спір Верховний Суд застосував до спірних правовідносин положення пунктів 6.40, 6.42 Правил користування електричною енергією, які втратили чинність на момент виникнення спірних правовідносин у даній справі, судові рішення у якій переглядаються у касаційному порядку.

4.19. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч.1). Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5).

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

4.20. Європейський суд з прав людини, досліджуючи питання права на справедливий суд крізь призму повноти судового рішення, зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), від 27 вересня 2001 року № 49684/99). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

4.21. Водночас ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення у цій справі зазначеним вимогам не відповідають, оскільки судами залишились не дослідженими правомірність нарахування відповідачем вартості недоврахованої електроенергії за період, який відображений у Рішенні, у контексті вимог пунктів 2.4, 2.5 Методики.

4.22. Таким чином за наявності допущених судами порушень вказаних вимог законодавства, виходячи із того, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду та додатково перевіряти докази, судові рішення у справі підлягають скасуванню, а справу належить передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

4.23. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід дослідити наявні у справі докази, всебічно, повно й об`єктивно встановити обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись статтями 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Цеглабуд" задовольнити частково.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 та рішення Господарського суду Черкаської області від 17.02.2020 у справі №925/827/19, скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Є.В. Краснов

С.К. Могил