ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

22 вересня 2020 року Справа № 924/395/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2020р.

(ухвалене о 12:26 год. у м. Хмельницькому, повний текст складено 03.06.2020р.)

у справі №924/395/20 (суддя Танасюк О.Є.)

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до відповідачів:

1. Приватного підприємства "Медобори"

2. ОСОБА_1

про стягнення солідарно з Приватного підприємства "Медобори" та ОСОБА_1 заборгованості за договором №б/н від 10.03.11р. в розмірі 116793,72 грн., з яких: 96372,69 грн. - заборгованість за кредитом; 11724,72 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6758,87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 1937,44 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення солідарно з Приватного підприємства "Медобори" та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.03.2011р. в розмірі 116793 грн. 72 коп., з яких: 96372 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 11724 грн. 72 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6758 грн. 87 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 1937 грн. 44 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Приватним підприємством "Медобори" умов договору банківського обслуговування від 10.03.2011р. в частині повернення кредитних коштів. Оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою за договором поруки №Р947104365 від 28.02.2019р., позивач просить стягнути суму заборгованості з позичальника та поручителя солідарно.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2020р. у справі №924/395/20 позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до відповідачів Приватного підприємства "Медобори", ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Медобори" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 96372 грн. 69 коп. заборгованості за кредитом. Здійснено розподіл витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за кредитом у сумі 96372 грн. 69 коп. доведена належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що зобов`язання Приватного підприємства "Медобори" перед позивачем було забезпечене порукою, суд дійшов до висновку про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у сумі 96372 грн. 69 коп.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд вказав, що позивачем не доведено погодження сторонами у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів, комісії за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Розглядаючи спірні правовідносини судом першої інстанції були застосовані відповідні положення ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 553, 554, 559, 610, 612, 633, 626, 627, 628, 629, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2020р. у справі №924/395/20 скасувати в частині незадоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" задоволити повністю.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду в оскарженій частині є незаконним та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Позивачем надано копію анкети-заяви, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки, зокрема і відсоткова ставка. Також з копії анкети-заяви вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, а також про ознайомлення ПП "Медобори" і його згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому у письмовому вигляді.

ПП "Медобори" підтвердило, що в подальшому зобов`язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів ня сайті Банку www.privatbank.ua.

АТ КБ "Приватбанк" надано виписку за рахунком позичальника, з якої чітко видно що ПП "Медобори" користувався кредитними коштами, і частково погашав наявну заборгованість та продовжував користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці.

Зазначає, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про те, що договір був не укладений, оскільки суть договору приєднання і полягає в тому, шо його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.

Вказує, що позивач додав до позовної заяви саме ті Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи, які діяли на момент укладення договору та з якими було ознайомлено ПП "Медобори".

Враховуючи вищевикладене, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" вважає, що вищевказане судове рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Приватне підприємство "Медобори" та ОСОБА_1 не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 10.03.2011р. Приватним підприємством "Медобори" (клієнт, відповідач-1) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки (далі - Заява) (а. с. 21), згідно з якою клієнт погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками, (далі - Умови) що розміщені на сайті банку, Тарифами банку, які разом із Заявою та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки складають договір банківського обслуговування.

Цим підписом відповідач приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договору банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до умов зазначеного договору, Банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Пунктом 3.18.1.1 Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту.

Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (п. 3.18.1.3 Умов).

У пункті 3.18.1.6 Умов зазначено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.18.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Згідно із п. 3.18.4.1 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків: За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі -період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1 Умов). При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п. 3.18.4.1.2 Умов). У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове-сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, з який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами, клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення (п. 3.18.4.1.3 Умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (3.18.4.1.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.18.4.9. Умов).

Пунктом 3.18.4.4 вищевказаних Умов визначено, що Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг.

Відповідно 3.18.5.1 наведених вище Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.1.8.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2., 3.18.4.4, 3.38.4.5, 3.18.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.1.8.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до 3.18.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3-х років з дня, коди відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

За умовами п. 3.18.2.3.4 Умов - Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого "Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Пунктом 3.18.6.1. Умов визначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

Згідно із довідкою від 17.03.2020р. про розмір встановлених кредитних лімітів приватному підприємству "Медобори" встановлено ліміти: станом на 10.03.2011р. - 1000 грн., 13.05.2013р. - 0 грн., 28.05.2013 р. - 1000 грн., 19.06.2013 р. - 0 грн., 06.04.2018р. - 0 грн., 01.03.2019р. - 50000 грн., 25.05.2019р. - 100000 грн., 07.11.2019р. - 0 грн. (а. с. 32).

Як вбачається із виписки по рахунку ПП "Медобори" за період з 06.04.2018р. по 27.02.2020р. відповідач використовував кредитний ліміт, однак допустив виникнення заборгованості в сумі 96372 грн. 69 коп. (а. с. 34), що була віднесена позивачем до простроченої заборгованості.

28.02.2019р. між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено Договір поруки №Р947104365 (а. с. 41-42), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ПП "Медобори" зобов`язань за договорами приєднання до:

1.1.1. розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (Угода -1) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2.2. "Угоди 1" - 21% річних для договорів забезпечення порукою, 34% річних для договорів не забезпечених порукою";

За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2.3 "Угоди 1" - 42% річних для договорів забезпечення порукою, 68% річних для договорів не забезпечених порукою";

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.4.15. "Угоди -1" в розмірі 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4.11. "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

г) кредиту в розмірі 50000,00 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за "Угодою 1") в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень, повідомлення поручителя та укладення окремої угоди про такі збільшення з поручителем не потрібні.

- 1.1.2. до розділу 3.2.2 "Кредит на послугою "Гарантовані платежі" Умов (далі - Угода 2) по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно з п. 3.2.2.2 "Угоди 2" - 64 % річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодувати збитки у відповідності, порядку та строки, зазначені в "Угоді 2";

в) кредиту в розмірі 5000,00 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов`язання Боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 2" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1" та "Угодою 2" в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з цим пунктом Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з пунктом 1.3 Договору поруки, Поручитель з умовами "Угоди 1" та "Угоди 2" ознайомлений.

Пунктом 1.5 Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником зобов`язань за "Угодою 1" та "Угодою 2", Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Поручитель зобов`язаний виконати обов`язки боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору (п. 2.4.1. договору поруки).

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за угодою-1 цей договір припиняє свою дію (п.4.1. договору поруки).

У пункті 5.1. договору поруки, сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється тривалістю 15 (п`ятнадцять) років.

У повідомленні від 17.01.2020р. за №80406НМJ0S0C9 позивач вимагав погасити заборгованість у загальному розмірі 108334 грн. 34 коп. (96372 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 7114 грн. 90 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3873 грн. 03 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 973 грн. 72 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом) У повідомленні попереджено, що у випадку непогашення простроченої заборгованості у строк по 26.02.2020р. кредитний договір буде розірваний з 27.02.2020р.

Враховуючи наведені обставини, Банк звернувся із цим позовом про стягнення заборгованості за кредитом та процентами солідарно з боржника - Приватного підприємства "Медобори" та ОСОБА_1 як поручителя.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідачі в апеляційному порядку рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2020р. у справі №924/395/20 не оскаржили.

Оскільки позивач оскаржує висновки суду першої інстанції в частині відмови в солідарному стягненні з відповідачів заборгованості по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та заборгованості по комісії за користування кредитом, враховуючи визначені статтею 269 ГПК України межі перегляду справи судом апеляційної інстанції, рішення місцевого господарського суду в цій справі переглядається в межах вимог та доводів апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання ПП "Медобори" зобов`язань за договором банківського обслуговування та заборгованість перед позивачем по кредиту в розмірі 96372 грн. 69 коп. і ці висновки апеляційного суду сторони під сумнів не ставлять.

Щодо вимог про стягнення з відповідачів заборгованості по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та заборгованості по комісії за користування кредитом, апеляційний господарський суд бере до уваги наступне.

Згідно з частиною 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановленні законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч.1,2 ст. 1056-1 ЦК України).

Як вбачається із заяви про відкриття рахунку 10.03.2011р. процентна ставка в ній не зазначена.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у вказаній частині, позивач посилається на Умови та правил надання банківських послуг.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Слід зазначити, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювались самим банком з часу виникнення спірних правовідносин 10.03.2011 р. до моменту звернення до суду 02.04.2020р., а відтак без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг; відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ПП "Медобори" кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наявний в матеріалах справи витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" не є документом, оскільки не містить інформацію про те, ким саме і коли затверджені ці умови та правила (а. с. 22-31).

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту Приватбанку не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, скаржник не довів необхідності відступлення від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17-ц. Колегія суддів підстав для відступлення від наведених висновків також не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції підсумовує, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий позивачем Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" розумів відповідач-1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем-1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у позові в цій частині.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних, допустимих доказів у розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2020р. у справі №924/395/20 в частині відмови в солідарному стягненні з відповідачів заборгованості по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та заборгованості по комісії за користування кредитом необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.06.2020р. у справі №924/395/20 в частині відмови в солідарному стягненні з відповідачів заборгованості по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та заборгованості по комісії за користування кредитом - без змін.

2. Справу № 924/395/20 надіслати Господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "22" вересня 2020 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.