ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 рокуСправа № 912/1614/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/1614/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ", 69032, м. Запорожжя, вул. Макаренка, буд. 9

до: Приватного підприємства "Центрнафтотрейд", 28300, Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Філатова, буд. 6

про стягнення 140 822,02 грн,

без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Товариство з обмеженою відповідальністю "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ" (далі - ТОВ "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ", позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до Приватного підприємства "Центрнафтотрейд" (далі - ПП "Центрнафтотрейд", відповідач) про стягнення 140 822,02 грн, з яких основна заборгованість у розмірі 126 182,77 грн, 8 955,88 грн інфляційних збитків, 5 683,37 грн 3 % річних від простроченої суми, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про невиконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу № 091001 від 09.10.2018 в частині оплати вартості поставленого товару та наданих послуг.

Ухвалою від 01.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1614/20. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи (відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив).

30.06.2020 суд розпочав розгляд справи та 28.09.2020 продовжив розгляд справи по суті.

Судом враховано, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", якою установлено з 12 березня на усій території України карантин. Вказаний карантин неодноразово продовжувався та є продовженим згідно відповідних постанов Кабінету Міністрів України.

30.04.2020 прийнято Закон України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)". Зазначеним Законом було доповнено розділ X "Прикінцеві положення", пунктом 4 якого передбачалось продовження процесуальних строків, у тому числі судового розгляду справи та на подання відзиву, на період дії карантину.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, згідно якого пункт 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено в новій редакції та передбачено можливість поновлення та продовження процесуальних строків за заявою учасників справи через обмеження, впровадженні карантином.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-IX від 18.06.2020 встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Суд ухвалою від 17.07.2020 повідомив сторін у даній справі про набрання чинності Законом України № 731-IX від 18.06.2020.

Таким чином та з урахуванням положень Закону України № 731-IX від 18.06.2020 граничним строком подання відзиву на позов, є 05.08.2020, а отже строк на подання відзиву у даній справі закінчився 06.08.2020.

Між тим, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, хоча повідомлений про постановлення ухвал у справі (а.с. 63). Клопотань про продовження строку на подання відзиву від відповідача до суду не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене та беручи до уваги необхідність забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Дослідивши докази у справі та письмові пояснення, викладені сторонами, судом встановлено наступні обставини.

09.10.2018 між ПП "Центрнафтотрейд" (Покупець) та ТОВ "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ" (Продавець) укладено договір №091001 купівлі-продажу товарів (послуг) (далі - Договір, а.с. 14-17), відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язаний передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. Продавець також у разі необхідності може надати Покупцю послуги по технічному обслуговуванню техніки та ремонту обладнання (далі - послуги), які пов`язані з переданим товаром та які оплачуються Покупцем окремо.

Товар у даному Договорі розуміється будь-які деталі, матеріали, запасні частини та інше до техніки, які є в розпорядженні у Покупця (п. 1.2. Договору).

Відповідно до розділу 2 Договору, Покупець надсилає (або телефонує) Продавцю заявку з необхідним переліком товару та/або послуг. Продавець після отримання заявки, формує рахунок-фактуру та надсилає його Покупцю, а Покупець після отримання рахунку-фактури повинен оплатити його в термін 3-х календарних днів (п. 2.1.-2.3. Договору).

Згідно п. 2.4 Договору, після виконаних робіт, оплата за товар або послугу на протязі 3-х робочих днів, Продавець передає товар Покупцю та/або надає відповідні послуги на протязі 3-х робочих днів при наявності товару на складі, якщо позиція під замовлення, термін доставки згідно з специфікації.

Товар передається шляхом підписання видаткової накладної, а надані послуги оформлюються шляхом підписання акту приймання-передачі виконаних робіт та деффектовочного акту (п. 2.5. Договору).

Зазначені документи підписуються повноваженими особами Сторін в день передачі товару та/або надання послуг (п. 2.6 Договору).

Загальна вартість даного Договору дорівнює вартості усіх виставлених та відвантажених Продавцем рахунків-фактур. Відвантаження товару та/або послуг може здійснюватись без здійснення передоплати, але в такому випадку Покупець зобов`язаний повністю погасити заборгованість протягом 5-ти банківських днів після відвантаження товару (надання послуг) (п. 4.2, 4.3. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1. цього Договору, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Даний Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Згідно видаткових накладних, підписаних обома сторонами, позивач на виконання умов Договору поставив, а відповідачу прийняв Товар на загальну суму 48 691,62 грн, а:

- № РН-231005 від 23.10.2018 на суму 12 643,87 грн;

- № РН-231003 від 23.10.2018 на суму 24 462,10 грн;

- № РН-231006 від 23.10.2018 на суму 8 908,34 грн;

- № РН-061102 від 06.11.2018 на суму 2 677,31 грн (а.с. 18-21).

Крім того, Продавцем були надані послуги по технічному обслуговуванню техніки та ремонту обладнання всього на суму 92 491,15 грн, згідно наступних Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- № ОУ-231001 від 23.10.2018 на суму 26 127,30 грн;

- № ОУ-231006 від 23.10.2018 на суму 12 864,00 грн;

- № ОУ-251002 від 25.10.2018 на суму 38 544,25 грн;

- № ОУ-061101 від 06.11.2018 на суму 14 955,60 грн (а.с. 22-25).

ТОВ "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ" виписано ПП "Центрнафтотрейд" рахунки на оплату поставленого товару та наданих послуг (а.с. 26-32).

Також позивач повідомляє про поставку Товару згідно видаткової накладної № РН-231203 від 28.01.2019 на суму 21 074,82 грн, копія якої в справі відсутня та на яку виписано рахунок-фактуру № СФ-0000004 від 14.01.2019 на суму 21 074,82 грн (а.с. 33).

За розрахунком ТОВ "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ", за Договором має місце прострочення оплати поставленого товару та наданих послуг, що стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

При вирішенні спору господарський суд застосував наступні норми законодавства.

Згідно положень ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 2 ст. 628 Цивільного кодекс України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Укладений між сторонами Договір купівлі-продажу № 091001 від 09.10.2018 є змішаним договором, так як за своїм змістом містить елементи як договору поставки, так і договору надання послуг.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності зі ст. ст. 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та у встановлений договором строк.

Покупець, в свою чергу, зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу, та оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. ст. 689, 692 Цивільного кодексу України).

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 902 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною першою ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу положень частин 1, 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами частин 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Матеріалами справи, а саме видатковими накладними № РН-231005 від 23.10.2018 на суму 12 643,87 грн; № РН-231003 від 23.10.2018 на суму 24 462,10 грн; № РН-231006 від 23.10.2018 на суму 8 908,34 грн; № РН-061102 від 06.11.2018 на суму 2 677,31 грн, підтверджено отримання ПП "Центрнафтотрейд" Товару за Договором.

Згідно розрахунку позивача, підтвердженого виписками по банківському рахунку (а.с. 34, 35), відповідачем оплачено частково Товар по видатковій накладній № РН-231003 від 23.10.2018 в сумі 15 000,00 грн. В іншій частині поставленого Товару докази на підтвердження розрахунку відсутні.

Позивачем до справи також подано докази оплати відповідачем рахунку № СФ-0000004 від 14.01.2019 в сумі 21 074,82 (а.с. 33, 34), однак копія видаткової накладної по вказаній поставці в матеріалах справи відсутня.

Між тим, враховуючи, що зазначене в оплаті призначення платежу відповідає вказаному рахунку, у суду відсутні підстави для зарахування такої оплати до інших поставок, по яким до справи надано видаткові накладні.

Також є підтвердженим надання позивачем за Договором послуг на загальну суму 92 491,15 грн, згідно Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ОУ-231001 від 23.10.2018 на суму 26 127,30 грн; № ОУ-231006 від 23.10.2018 на суму 12 864,00 грн; № ОУ-251002 від 25.10.2018 на суму 38 544,25 грн; № ОУ-061101 від 06.11.2018 на суму 14 955,60 грн.

Докази оплати наданих послуг в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з умов Договору, сторонами було погоджено умови оплати товару та/або послуг Покупцем шляхом здійснення 100% передоплати на рахунок, вказаний в рахунку-фактурі (пункт 4.1.). Покупець після отримання рахунку-фактури повинен оплатити його в термін 3-х календарних днів (пункт 2.3.).

Окрім того, пунктом 2.4. Договору передбачено, що після виконаних робіт оплата за товар або послугу на протязі 3-х робочих днів.

Отже, строк оплати Товар та наданих послуг за Договором на час звернення позивача з позовом у даній справі настав, тоді як докази відповідної оплати не надано, з підстав чого позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 126 182,77 грн підлягають задоволенню повністю.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Щодо річних, то вказані в частині 2 ст. 625 Цивільного кодексу розмір 3% річних застосовуються якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір не встановлює іншого розміру процентів річних.

Перевіривши правильність розрахунку позивача стосовно інфляційних нарахувань і 3% річних та в межах зазначеного позивачем періоду розрахунку і нарахованих сум, суд наводить наступний розрахунок зазначених сум:

на суму боргу 12 643,87 грн - інфляційні за період з листопада 2018 по березень 2020 становлять 897,40 грн; 3% річних за період з 27.10.2018 до 29.04.2020 - 572,27 грн;

на суму боргу 9 462,10 грн - інфляційні за період з листопада 2018 по березень 2020 становлять 671,58 грн; 3% річних за період з 30.10.2018 до 29.04.2019 - 425,93 грн;

на суму боргу 8 908,34 грн - інфляційні за період з листопада 2018 по березень 2020 становлять 632,27 грн; 3% річних за період з 27.10.2018 до 29.04.2020 - 403,19 грн;

на суму боргу 2 677,31 грн - інфляційні за період з листопада 2018 по березень 2020 становлять 190,02 грн; 3% річних за період з 10.11.2018 до 29.04.2020 - 118,09 грн;

на суму боргу 26 127,30 грн - інфляційні за період з листопада 2018 по березень 2020 становлять 1 854,40 грн; 3% річних за період з 27.10.2018 до 29.04.2020 - 1 182,54 грн;

на суму боргу 12 864,00 грн - інфляційні за період з листопада 2018 по березень 2020 становлять 913,03 грн; 3% річних за період з 27.10.2018 до 29.04.2020 - 582,23 грн;

на суму боргу 38 544,25 грн - інфляційні за період з листопада 2018 по березень 2020 становлять 2 735,70 грн; 3% річних за період з 31.10.2018 до 29.04.2020 - 1 731,87 грн;

на суму боргу 14 955,60 грн - інфляційні за період з листопада 2018 по березень 2020 становлять 1 061,48 грн; 3% річних за період з 10.11.2018 до 29.04.2020 - 659,69 грн,

а всього - 8 955,88 грн інфляційних та 5 675,81 грн 3% річних.

Таким чином, позивачем правильно розраховано інфляційні витрати та допущено помилку у визначені періоду нарахування 3 % річних по сумам боргу 2 735,70 грн і 1 061,48 грн - не враховано встановлений строк оплати в робочих днях, крім того 27 і 28.10.2018 вихідні дні.

Отже, 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача, становлять 5 675,81 грн. У іншій частині стягнення 3% річних суд відмовляє за наведених вище підстав.

Зважаючи на встановлене та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ" є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають частковому задоволенню у розмірі 126 182,77 грн основного боргу, 8 955,88 грн інфляційних та 5 675,81 грн 3% річних. У задоволенні позовних вимог в іншій частині суд відмовляє.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат, передбачених ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, сторонами не заявлено.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Центрнафтотрейд" (28300, Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Філатова, буд. 6, ідентифікаційний код 35867241) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ" (69032, м. Запорожжя, вул. Макаренка, буд. 9, ідентифікаційний код 37056085) 126 182,77 грн основного боргу, 8 955,88 грн інфляційних та 5 675,81 грн 3% річних, а також 2 112,22 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "БАЗ РЕСУРС ІНВЕСТ" за адресою: 69032, м. Запорожжя, вул. Макаренка, буд. 9 та Приватному підприємству "Центрнафтотрейд" за адресою: 28300, Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Філатова, буд. 6.

Повне рішення складено 28.09.2020.

Суддя В.В.Тимошевська