ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2020 р. Справа№ 910/9627/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Андрієнка В.В.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Петренко Д.О., Бова О.Ю.

відповідача - Франюк А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.07.2020 р.

за заявою Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

про забезпечення позову

у справі № 910/9627/20 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг щодо експорту електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0424-02013 від 04.05.2019 р. та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії.

Разом з позовною заявою Акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго" подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вживати по відношенню до позивача заходи, передбачені розділом 1.7 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП № 307 від 14.03.2018 р.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2020 р. у справі № 910/9627/20 заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про забезпечення позову задоволено, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі заборонено Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" вживати по відношенню до позивача заходи, передбачені розділом 1.7 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП № 307 від 14.03.2018 р.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2020 р., Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на відсутність правових підстав для забезпечення позову, невідповідністю заходів забезпечення позовним вимогам, незбалансованістю інтересів сторін та невідповідністю резолютивної частини ухвали правилам ринку електричної енергії. Скаржник також посилається на те, що застосування неспівмірних, незбалансованих заходів до забезпечення позову, що дозволяють позивачу не оплачувати вартість отриманих ним послуг без відповідних наслідків, позбавляє відповідача надходжень для покриття передбачених законом витрат і здійснення розрахунків з контрагентами, у тому числі з іншими учасниками ринку, що надають послуги відповідачу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у справі № 910/9627/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9627/20 та призначено її до розгляду на 17.09.2020 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3158/20 від 16.09.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/9627/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/9627/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 р. справу № 910/9627/20 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" посилається на те, що Публічне акціонерне товариство "НЕК "Укренерго" з 01.07.2019 р., всупереч умовам договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.05.2019 р. № 0424-02013, нараховує позивачу плату за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні експорту та надсилає позивачу рахунки і акти приймання-передачі послуг із включенням послуг, які фактично не надавались. З наданими актами прийому-передачі послуг позивач не погоджувався, кожного разу надаючи заперечення проти нарахування відповідачем оплати за такі послуги. Фактично включення ПАТ "НЕК "Укренерго" до рахунків та актів приймання-передачі послуг обсягів експортованої електричної енергії безпосередньо порушує права позивача та умови договору.

Разом з цим, 12.06.2020 р. позивач отримав від ПАТ "НЕК "Укренерго" повідомлення № 01/20083 від 03.06.2020 р. щодо зобов`язання застосувати до учасників ринку електричної енергії статус "Переддефолтний" за неоплату такими учасниками ринку послуг з передачі електричної енергії. Цим повідомленням ПАТ "НЕК "Укренерго" звертав увагу АТ "ДТЕК Західенерго", що останній у зв`язку із наявністю заборгованості за договором набуде статус "Переддефолтний", а надалі - "Дефолтний", якщо не сплатить заборгованість протягом 30 днів (тобто до 12.07.2020 р.).

Таким чином, в результаті застосування 12.07.2020 р. до АТ "ДТЕК Західенерго" статусу "Переддефолтний", та, як наслідок, статусу "Дефолтний", ПАТ "НЕК "Укренерго" фактично позбавляє позивача можливості приймати участь на ринку електричної енергії, адже позивач фактично позбавляється можливості здійснювати господарську діяльність на організованих сегментах ринку електричної енергії, та не матиме можливості виконувати умови договорів з іншими учасниками ринку, в тому числі з операторами систем розподілу, контрагентами на ринку двосторонніх договорів, ринку на добу на перед, внутрішньодобовому ринку, ринку допоміжних послуг, споживачами тощо.

Оскільки виключення позивача з ринку може відбутися у зв`язку з безпідставним нарахуванням ПАТ "НЕК "Укренерго" заборгованості за послуги з передачі електричної енергії при експорті, заходи забезпечення позову, про які він просить, безпосередньо пов`язані із предметом позовної заяви.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 917/137/19 від 02.09.2019 у

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, у таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 р. у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 р. у справі № 904/2285/19.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що вжиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову є співмірними та адекватними з позовною вимогою, оскільки остання стосується правомірності нарахування відповідачем обсягів експортованої електричної енергії, їх включення до рахунків та актів приймання-передачі послуг, що надає відповідачу у разі несплати таких спірних послуг право застосовувати до позивача заходи, передбачені розділом 1.7 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018 р.

Позивач у цій справі - Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1074 від 18.06.2019 р.

При цьому судом враховано ситуацію на ринку електричної енергії України стосовно існування природної монополії з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами на всій території України, а також те, що підприємства ДТЕК ведуть видобуток вугілля та природного газу, постачають тепло й електроенергію кінцевим споживачам і надають енергосервісні послуги, у зв`язку з чим припинення господарської діяльності позивача, на час перебування справи в провадженні суду, та як наслідок припинення постачання електроенергії кінцевим споживачам призведе до зазначених заявником наслідків.

Такі заходи забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти певні дії, мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, а отже, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

Вжиття заявлених позивачем у заяві заходів забезпечення позову не зумовлює вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого статусу позивача на ринку електричної енергії та недопущення негативних наслідків (у вигляді усунення учасника з ринку) до вирішення спору у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що вжиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову.

Як передбачено ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Колегія також враховує, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист інтересів позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вживати по відношенню до позивача заходи, передбачені розділом 1.7 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП № 307 від 14.03.2018 р.

Таким чином відсутні правові підстави для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 06.07.2020 р. у справі № 910/9627/20.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.07.2020 р. у справі № 910/9627/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 23.09.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Н.Ф. Калатай

В.В.Андрієнко