РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2020Справа № 910/56/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "НТК"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-МСЦ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаТовариство з обмеженою відповідальністю "Юністіл"
простягнення 929295,42 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явились;
від відповідача Гуцал О.В.;
від третьої особи не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НТК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" 929295,42 грн. Також позивач просив суд покласти на відповідача 9952,80 грн витрат на проведення будівельно-технічного дослідження Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса №17488 від 18.06.2019 та 26400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання претензії покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" позивачем в якості відшкодування збитків за поставку товару неналежної якості (профнастилу НС44 0,7 оц у кількості 1440,45 кв.м та профнастилу Н-57950/1030 0,7 оц у кількості 289,636 кв.м) було сплачено грошові кошти у розмірі 929295,42 грн. Втім, за твердженням позивача, поява істотних недоліків товару відбулася з вини відповідача - постачальника металопрокату, з якого був виготовлений поставлений на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" профнастил. У зв`язку з цим позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача (як винної особи) збитків в порядку регресу у розмірі виплаченого відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020, після усунення позивачем обставин, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху, за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/56/20; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 20.02.2020; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

03.02.2020 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

12.02.2020 через канцелярію Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись серед іншого на те, що для стягнення збитків позивачем не доведено суду наявності хоча б одного з чотирьох елементів цивільного правопорушення, а саме неправомірної поведінки особи, наявності факту заподіяння збитків, причинно-наслідкового зв`язку між неправомірною поведінкою та збитками та вини заподіювача збитків.

Також відповідач зазначив про пропуск позивачем позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом з урахуванням положень п.8 ст.269 Господарського кодексу України.

Крім того у відзиві на позов відповідач просить суд залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Юністіл" до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Також відповідач просив суд покласти на позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги на суму 30020,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 клопотання відповідача про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача задоволено; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Юністіл" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; встановлено третій особі строк на подання пояснень по суті спору до 10.03.2020; встановлено позивачу строк на подання відповіді на відзив до 10.03.2020; встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив - 5 днів з дня отримання такої відповіді.

02.03.2020 через загальний відділ діловодства Господарського від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти тверджень, викладених відповідачем у відзиві на позов, заперечив.

10.03.2020 через канцелярію суду від відповідача надішли заперечення на відповідь на відзив.

16.03.2020 через загальний відділ діловодства від третьої особи надійшли пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2020 підготовче засідання у справі відкладено на 23.04.2020.

15.04.2020 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2020 підготовче засідання у справі відкладено на 11.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 підготовче засідання у справі відкладено на 02.07.2020.

02.07.2020 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання 02.07.2020 в режимі відеоконференції через систему EasyCon поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НТК" у задоволенні клопотання про проведення судового засідання 02.07.2020 в режимі відеоконференції через систему EasyCon поза межами приміщення суду; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.08.2020.

20.08.2020 в судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 14.09.2020. Відповідача та третю особу викликано у судове засідання з розгляду справи по суті на 14.09.2020 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судове засідання 14.09.2020 не з`явився. 14.09.2020 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.09.2020 проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Представник третьої особи у судове засідання 14.09.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 14.09.2020 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НТК", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ", як постачальником, було укладено договір поставки №П-291296/12/15 (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному договорі термін у власність покупця металопродукцію (надалі-товар), а покупець зобов`язується оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов договору (п.1.1).

Ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура товару, що поставляється за цим договором, визначається у рахунках постачальника або в інших додатках до договору та/або у видаткових/залізничних накладних постачальника (п.1.2 договору).

Факт поставки товару за цінами, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою, зазначеними у рахунках та/або видаткових/залізничних накладних, або факт оплати рахунка означає взаємну згоду постачальника і покупця з умовами поставки та умовами оплати товару (якщо вони вказані в рахунку постачальника), ціною, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою товару, які зазначені у рахунках постачальника та/або у видаткових/залізничних накладних, а також є підтвердженням факту отримання покупцем від постачальника рахунку для оплати товару, який постачальник поставляє/поставив (п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.7 договору право власності на товар, а також усі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця з моменту передачі його постачальником першому перевізнику, а у випадку самовивозу покупцем. з моменту передачі товару покупцю.

При передачі товару постачальник передає покупцеві по одному примірнику наступних документів: видаткова накладна, акт прийому-передачі (за вимогою покупця), копія сертифікату якості (за вимогою покупця) (п.2.8 договору).

Орієнтовна (очікувана) сума договору на момент його укладення становить 5000000,00 грн (п.3.1 договору).

Постачальник передає, а покупець приймає товар за кількістю - відповідно до ваги, зазначеній у видатковій накладній, а у випадку поставки залізничним транспортом - зазначеній у залізничній накладній, за якістю - згідно з сертифікатом якості заводу-виробника (п.4.2 договору).

Відповідно до п.4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 4.11 договору приймання товару за якістю здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання товару виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 №П-7 зі змінами та доповненнями та застосовується сторонами з врахуванням особливостей, встановлених в договорі. В разі незгоди покупця з якістю відвантаженого товару проти якості товару, вказаної у товаросупровідних документах, виклик представника постачальника для складання акту є обов`язковим. Акт повинен бути складений у відповідності з вимогами Інструкції П-7. Після отримання покупцем товару претензії по кількості, якості, сортаменту поставленого товару постачальник не приймає та не розглядає, крім випадків виявлення прихованих виробничих дефектів товару. Покупець підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомлений з інформацією про товар в тій частині, яка відображена в чинних стандартах на товар (ДСТУ, ТУ, технічній документації). У випадку подальшої реалізації товару, покупець доводить до відома подальших покупців (аж до кінцевого споживача) інформацію про товар, що відображена у чинних стандартах на товар (ДСТУ, ТУ, технічній документації). У випадку виявлення покупцем (наступним покупцем, аж до кінцевого споживача) дефекту товару, покупець надає підтвердження того, що зазначений дефект виник до моменту введення товару в обіг.

Договір набуває чинності з 01.01.2016 і діє до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

Додатковою угодою №1 від 25.11.2016 сторонами погоджено строк дії договору до 31.12.2017, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

На виконання умов означеного правочину відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято товар - рулон оцинкований 0,7*1250 Z100 кл.покр. стDХ51D (ГВ) у кількості 16,605 т, вартістю 362520,29 грн, що підтверджується видатковою накладною №91571427 від 04.07.2017 та товарно-транспортною накладною №83146924 від 04.07.2017.

На товар - оцинкований прокат у рулонах 0,7*1250 Z100 кл.покр. стDХ51D (НД ДСТУ En 10346:2014 Standarts EN 10143:2006) Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл" надано сертифікат якості №000000265 від 04.07.2017.

Згідно довідки - рахунку позивача від 06.07.2017 визначено калькуляцію собівартості продукції, а саме профнастилу НС44 0,7 оц, профнастилу Н57 950/1030 0,7 оц (кв.м), добірних елементів.

Відповідно до картки рахунку позивача за січень-липень 2017 року, зазначений товар надійшов на виробництво позивача 04.07.2017 у кількості 16,605 т, оприбуткований ТМЦ, 06.07.2017 використано 2,490 т, 06.07.2017 - 1,895 т, 06.07.2017 - 8,980 т, залишок 3,240 т.

Згідно накладної позивача на передачу готової продукції №166 від 06.07.2017 на склад передано профнастил НС 0,7 оц у кількості 1440,45 кв.м.

27.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря", як покупцем, та позивачем, як продавцем, було складено рекламаційний акт №0427 від 27.04.2018 щодо товару - профнастил НС44 0,7 оц, профнастил Н57 950/1030 0,7 оц на загальну суму 279529,42 грн з ПДВ, який надійшов на склад Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" 06.07.2017. Під час огляду об`єкту Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря", а саме - робочої вежі (частина елеватора), розташованого за адресою: Харківська обл., смт.Великий Бурлук, вул.Привокзальна, 6, комісією у складі представників позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" виявлено недоліки поставленого товару, а саме дефекти цинкового покриття металу (металевих листів) у вигляді порошкоподібного нальоту та іржі на поверхні профільованого настилу, що змонтований на робочій вежі (частині елеватора Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря"), вогнище ураження суцільно на поверхні зовнішньої та внутрішньої частини об`єкта, дата виявлення недоліків 27.04.2018. Також у вказаному акті зазначено про те, що виявлені недоліки за своїм характером ймовірно є прихованими недоліками, що проявилися в процесі експлуатації та вказано про необхідність виклику представників постачальника металопрокату, з якого позивачем було виготовлено профнастил.

27.04.2018 позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення про виклик представника постачальника №2718/01 від 24.04.2018.

02.05.2018 комісія у складі представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" склала акт про приховані недоліки, в якому зазначено, що виявлені дефекти за своїм характером є прихованими недоліками, які не можуть бути виявлені при звичайному прийманні товару та проявляються в процесі експлуатації. Виявлені приховані недоліки, проявилися внаслідок звичайної взаємодії продукції з навколишнім природним середовищем (повітря, волога тощо). Виявлені дефекти у вигляді плям та іржі не можуть бути усунуті. Виявлені дефекти є наслідком допущених технологічних порушень під час виготовлення металопрокату та нанесення цинкового покриття, а також внаслідок можливого використання під час виробництва продукції матеріалів (сировини), що не відповідає встановленим законодавством вимогам.

Під час складання цього акту було здійснено відбір зразків у кількості 30 шт, з яких 10 зразків направлено відповідачу, 10 зразків направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса для дослідження, 10 зразків передано на зберігання позивачу, що підтверджується актом відбору зразків (проб) від 02.05.2018 та схемою відбору зразків (проб).

17.07.2018 зразки, акт відбору зразків та схему відбору зразків було надіслано позивачем на адресу відповідача.

Згідно висновку експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса за результатами будівельно-технічного дослідження №17488 від 18.06.2019 на поверхні зразків профільованого настилу встановлені дефекти покриття металу, недоліки (дефекти), які встановлені на поверхні профільованого настилу відносяться до прихованих (які неможливо встановити візуальним і інструментальним дослідженням, тобто для виявлення яких потрібен певний проміжок часу), причиною виникнення даних недоліків (дефектів) металевого профільованого настилу є допущені технологічні порушення під час виготовлення металопрокату (металу) та нанесення цинкового покриття, а також внаслідок можливого використання під час виробництва металу матеріалів (сировини), що не відповідає встановленим вимогам, встановлені недоліки носять прихований характер, є такими, що не можуть бути виявлені при звичайному прийманні, а також в процесі виготовлення Товариством з обмеженою відповідальністю "НТК" профільованого настилу згідно технічних умов виробництва та проявляються в процесі експлуатації. Перераховані недоліки (дефекти) можна віднести до значних (що впливають на довговічність об`єкту, на прискорене зростання фізичного зносу) та таких, усунення яких технічно неможливо, якість металу (матеріалу, з якого виготовлений профільований настил) не відповідає вимогам ДСТУ EN 10346:2014.

Позивачем було сплачено за вказане експертне дослідження 9952,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №16 від 12.09.2018.

Відповідно до претензії Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" №071019-1п від 07.10.2019 останнє повідомило позивача про односторонню відмову від договору в частині постачання профнастилу НС44 0,7 оц у кількості 1440,45 кв.м, профнастилу Н-57 950/1030 0,7 оц у кількості 289,636 кв.м. Крім того у вказаній претензії Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" вимагало повернути сплачену за неякісний товар суму у розмірі 279529,42 грн та відшкодувати збитки, завдані поставкою товару неналежної якості у розмірі 649766,00 грн.

На підтвердження зазначеної суми збитків Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря" надано дефектний акт від 26.04.2019, зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва №2-1-2 від 03.05.2019 та локальний будівельний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 від 03.05.2019, підсумкову відомість ресурсів за об`єктом реконструкція елеватора Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря", розташованого за адресою: Харківська обл., смт.Великий Бурлук, вул.Привокзальна, 6 (демонтаж бракованого профлиста та монтаж нового) на суму 649766,00 грн.

Згідно претензії Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" №071019-1п від 07.10.2019 позивачем було сплачено загальну суму у розмірі 929295,42 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №1779 від 17.10.2019 на суму 279529,42 грн, №1791 від 21.10.2019 на суму 220000,00 грн, №1890 від 11.11.2019 на суму 220000,00 грн, №1991 від 02.12.2019 на суму 209766,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що на виконання претензії покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря", Товариством з обмеженою відповідальністю "НТК" в якості відшкодування збитків за поставку товару неналежної якості (профнастилу НС44 0,7 оц у кількості 1440,45 кв.м та профнастилу Н-57950/1030 0,7 оц у кількості 289,636 кв.м) було сплачено грошові кошти у розмірі 929295,42 грн. Втім, за твердженням позивача, поява істотних недоліків товару відбулася з вини відповідача - постачальника металопрокату, з якого був виготовлений поставлений на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" профнастил, внаслідок чого позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача (як винної особи) збитків в порядку регресу у розмірі виплаченого відшкодування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, згідно ст.16 Цивільного кодексу України , є відшкодування збитків.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За загальними положеннями ст.22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Чинне законодавство виходить з принципу презумпції вини особи, яка допустила порушення зобов`язання.

Крім застосування принципу вини, у вирішенні спорів про відшкодування збитків необхідно виходити з того, що збитки підлягають відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка їх завдала, та завданими збитками.

Таким чином, позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється по за межами конкретного випадку, і, відповідно, поза межами юридично значимого зв`язку.

За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування збитків не настає.

Як вже вказувалось судом, обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими (ст.ст.74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України).

Стверджуючи про наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, які необхідні для відшкодування позивачу понесених останнім збитків, Товариство з обмеженою відповідальністю "НТК" зазначає про наявність протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у порушенні ним своїх договірних зобов`язань щодо якості поставленої продукції, наявності шкоди у вигляді витрат позивача, пов`язаних зі сплатою на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" згідно претензії останнього грошових коштів у загальному розмірі 929295,42 грн, безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між збитками і протиправною поведінкою відповідача, вини відповідача, яка підтверджується висновком будівельно-технічного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса №17488 від 18.06.2019.

Однак суд не погоджується із наведеними твердженнями позивача з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки №П-291296/12/15 від 22.12.2015 відповідач як постачальник зобов`язався передати у встановлений в даному договорі термін у власність покупця металопродукцію, а покупець - позивач зобов`язався оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов договору. При цьому постачальник передає, а покупець приймає товар за якістю - згідно з сертифікатом якості заводу-виробника.

На виконання умов означеного правочину відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято без зауважень товар - рулон оцинкований 0,7*1250 Z100 кл.покр. стDХ51D (ГВ) у кількості 16,605 т, вартістю 362520,29 грн, що підтверджується видатковою накладною №91571427 від 04.07.2017 та товарно-транспортною накладною №83146924 від 04.07.2017.

На товар - оцинкований прокат у рулонах 0,7*1250 Z100 кл.покр. стDХ51D (НД ДСТУ En 10346:2014 Standarts EN 10143:2006) Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл" надано сертифікат якості №000000265 від 04.07.2017.

Крім того, як визначено положеннями договору поставки №П-291296/12/15 від 22.12.2015, приймання товару за якістю здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання товару виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 №П-7 зі змінами та доповненнями та застосовується сторонами з врахуванням особливостей, встановлених в договорі. В разі незгоди покупця з якістю відвантаженого товару проти якості товару, вказаної у товаросупровідних документах, виклик представника постачальника для складання акту є обов`язковим. Акт повинен бути складений у відповідності з вимогами Інструкції П-7. Після отримання покупцем товару претензії по кількості, якості, сортаменту поставленого товару постачальник не приймає та не розглядає, крім випадків виявлення прихованих виробничих дефектів товару. Покупець підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомлений з інформацією про товар в тій частині, яка відображена в чинних стандартах на товар (ДСТУ, ТУ, технічній документації). У випадку подальшої реалізації товару, покупець доводить до відома подальших покупців (аж до кінцевого споживача) інформацію про товар, що відображена у чинних стандартах на товар (ДСТУ, ТУ, технічній документації). У випадку виявлення покупцем (наступним покупцем, аж до кінцевого споживача) дефекту товару, покупець надає підтвердження того, що зазначений дефект виник до моменту введення товару в обіг.

Згідно тверджень позивача, викладених ним у позовній заяві, з поставленого відповідачем на його адресу рулону оцинкованого 0,7*1250 Z100 кл.покр. стDХ51D (ГВ) Товариством з обмеженою відповідальністю "НТК" було виготовлено та поставлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" профнастил НС44 0,7 оц у кількості 1440,45 кв.м та профнастилу Н-57950/1030 0,7 оц у кількості 289,636 кв.м на загальну суму 279529,42 грн.

27.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря" як покупцем та позивачем як продавцем було складено рекламаційний акт №0427 від 27.04.2018 щодо товару - профнастил НС44 0,7 оц, профнастил Н57 950/1030 0,7 оц на загальну суму 279529,42 грн з ПДВ, який надійшов на склад Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" 06.07.2017. Під час огляду об`єкту Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря", а саме - робочої вежі (частина елеватора), розташованого за адресою: Харківська обл., смт.Великий Бурлук, вул.Привокзальна, 6, комісією у складі представників позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" виявлено недоліки поставленого товару, а саме дефекти цинкового покриття металу (металевих листів) у вигляді порошкоподібного нальоту та іржі на поверхні профільованого настилу, що змонтований на робочій вежі (частині елеватора Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря"), вогнище ураження суцільно на поверхні зовнішньої та внутрішньої частини об`єкта, дата виявлення недоліків 27.04.2018. Також у вказаному акті зазначено про те, що виявлені недоліки за своїм характером ймовірно є прихованими недоліками, що проявилися в процесі експлуатації та вказано про необхідність виклику представників постачальника металопрокату, з якого позивачем було виготовлено профнастил.

27.04.2018 позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення про виклик представника постачальника №2718/01 від 24.04.2018.

Згідно листа Акціонерного товариства "Укрпошта" від 16.05.2018 №1853-І-18562 зазначене повідомлення було вручено представнику відповідача за довіреністю 03.05.2018.

В той же час, 02.05.2018 комісія у складі представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" склала акт про приховані недоліки, в якому зазначено, що виявлені дефекти за своїм характером є прихованими недоліками, які не можуть бути виявлені при звичайному прийманні товару та проявляються в процесі експлуатації. Виявлені приховані недоліки, проявилися внаслідок звичайної взаємодії продукції з навколишнім природним середовищем (повітря, волога тощо). Виявлені дефекти у вигляді плям та іржі не можуть бути усунуті. Виявлені дефекти є наслідком допущених технологічних порушень під час виготовлення металопрокату та нанесення цинкового покриття, а також внаслідок можливого використання під час виробництва продукції матеріалів (сировини), що не відповідає встановленим законодавством вимогам.

Під час складання цього акту було здійснено відбір зразків у кількості 30 шт, з яких 10 зразків направлено відповідачу, 10 зразків направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса для дослідження, 10 зразків передано на зберігання позивачу, що підтверджується актом відбору зразків (проб) від 02.05.2018 та схемою відбору зразків (проб).

17.07.2018 зразки, акт відбору зразків та схему відбору зразків було надіслано позивачем на адресу відповідача.

При цьому за висновками суду, наданий позивачем акт про приховані недоліки не є належним доказом, який підтверджував би поставку відповідачем товару неналежної якості, з огляду на його невідповідність вимогам, встановленим Інструкцією про порядок приймання товару виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 №П-7 (далі Інструкція П-7), яка застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і Особливими умовами поставок або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції за якістю.

Суд зазначає, що відповідно до п.9 Інструкції П-7, акт про приховані недоліки продукції (які як вказує позивач були виявлені), повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що знайшов приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов`язковими для сторін правилами.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, у процесі монтажу, випробування, використання і збереження продукції.

Зважаючи на те, що поставка продукції на адресу позивача відповідачем була здійснена 04.07.2017, акт про приховані недоліки мав бути складений не пізніше 04 листопада 2017 року.

Доказів складення належного акту про приховані недоліки, в зазначені вище строки, позивачем не надано.

Крім того позивачем не було доведено і того факту, що профнастил НС44 0,7 оц у кількості 1440,45 кв.м та профнастил Н-57950/1030 0,7 оц у кількості 289,636 кв.м на загальну суму 279529,42 грн, який був поставлений ним на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" було виготовлено саме з рулону оцинкованого 0,7*1250 Z100 кл.покр. стDХ51D (ГВ) поставленого відповідачем у справі.

При цьому внутрішній документ позивача - картка рахунок за січень-липень 2017 року, про надходження товару на виробництво Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" 04.07.2017 у кількості 16,605 т, оприбуткованння його ТМЦ та використання 06.07.2017 - 2,490 т, 06.07.2017 - 1,895 т, 06.07.2017 - 8,980 т, залишок 3,240 т не є належним та допустимим доказом виготовлення позивачем профнастилу, поставленого на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" саме з товару, поставленого відповідачем згідно видаткової накладної №91571427 від 04.07.2017 та товарно-транспортної накладної №83146924 від 04.07.2017.

Як наслідок, суд відхиляє твердження позивача стосовно того, що відбір зразків для проведення будівельно-технічного дослідження Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса здійснювався саме з товару, який було виготовлено позивачем з поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-МСЦ" рулону оцинкованого 0,7*1250 Z100 кл.покр. стDХ51D (ГВ), внаслідок чого висновки, які викладені експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса за результатами будівельно-технічного дослідження №17488 від 18.06.2019 судом до уваги не приймаються.

Як вже вказувалось судом згідно умов укладеного між сторонами правочину в разі незгоди покупця з якістю відвантаженого товару проти якості товару, вказаної у товаросупровідних документах, виклик представника постачальника для складання акту є обов`язковим.

Однак матеріалами справи підтверджується, що в порушення умов укладеного між сторонами договору, акт про приховані недоліки був складений позивачем 02.05.2018, тоді як повідомлення про виклик представника відповідача було отримано останнім 03.05.2018.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів поставки відповідачем оцинкованого рулону з порушенням вимог щодо якості товару, так як акт про приховані недоліки складений Товариством з обмеженою відповідальністю "НТК" з порушенням встановленого Інструкцією П-7 строку, за відсутності належного повідомлення відповідача всупереч умов укладеного між сторонами правочину.

Внаслідок того, що позивачем серед іншого не доведено належними та допустимими доказами протиправної поведінки відповідача, яка полягає у поставці за видатковою накладною №91571427 від 04.07.2017 та товарно-транспортною накладною №83146924 від 04.07.2017 товару неналежної якості та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК".

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

При цьому згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на проведення будівельно-технічного дослідження Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір покладаються позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.09.2020

Суддя Ю.М. Смирнова