ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1184/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (65006, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 42, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» (68000, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. 1 Травня, буд. 3, )

про стягнення 65298,18 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Пашин Л.С., в порядку самопредставництва

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» про стягнення 65298,18 грн., з яких: 52885,23 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/1-2 від 22.05.2012, що еквівалентно 2249 доларів США, та 12412,95 грн. 3% річних, що еквівалентно 456,02 доларів США.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 16.06.2020 об 11:00. У судовому засіданні 16.06.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 202, 216 ГПК України про відкладення розгляду справи на 30.06.2020 о 10:15. У судовому засіданні 30.06.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 202, 216 ГПК України про відкладення розгляду справи на 21.07.2020 о 15:00. У судовому засіданні 21.07.2020 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 03.09.2020 о 15:15. У судовому засіданні 03.09.2020 судом у протокольній формі оголошено перерву до 17.09.2020 об 11:00.

У судові засідання відповідач не з`явився. Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Справа №916/1184/20 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під час якого законодавцем змінювався порядок обчислення процесуальних строків при розгляді господарської справи.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України від 18.06.2020 №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені, зокрема відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У визначений Законом України від 18.06.2020 №731-IX строк (до 06.08.2020 включно) відповідач не звернувся до місцевого господарського суду з відповідною заявою, не повідомив про намір вчиняти процесуальні дії у даній справі та/або про неможливість вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У судовому засіданні 17.09.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

22.08.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» (пайовик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (пайовик) укладено договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна №Г1/ПБО-1, в порядку якого підприємство зобов`язалось передати у власність пайовика пай, а пайовик зобов`язався прийняти пай і сплатити підприємству суму договору.

Згідно з п.1.1 договору за своїм змістом цей договір є договором купівлі-продажу майнових прав відповідно до Цивільного кодексу України.

За розділом 2 договору пай - це безумовне майнове право на новозбудоване майно (після здавання об`єкту будівництва в експлуатацію), що після державної реєстрації (за ініціативою пайовика) стає правом власності пайовика на новозбудоване майно як на нерухомість; об`єкт будівництва - багатоповерховий жилий комплекс із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5/1. Новозбудоване майно - нежитлове приміщення будівельний номер №3 розрахунковою площею 152,15 кв.м., розташоване на 1 поверсі жилого будинку №1 об`єкту будівництва. Новозбудоване майно буде використовуватися пайовиком згідно із статутною діяльністю. Право власності пайовика на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному цивільним законодавством України.

Відповідно до п.5.1 договору сума договору становить 1665823 грн., з яких 1388185,84 грн. є договірною вартістю, а 277637,16 грн. складає ПДВ. Сума договору, відповідно ч.2 ст. 632 та ст. 655 Цивільного кодексу України, змінюється пропорційно зміні розрахункової площі з урахуванням інфляційних застережень.

У відповідності до п.8.12 договору останній набуває чинності з моменту підписання його сторонами, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та/або припинення зобов`язань на умовах, передбачених договором.

11.05.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» (підприємство), Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» (підприємство-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (пайовик) укладено додаткову угоду до договору №Г1/ПБО-1 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 22.08.2008, відповідно до якої сторони вирішили: всі терміни та визначення, наведені в договорі, в цій додатковій угоді використовуються в тих саме значеннях; сторони за взаємною згодою домовились замінити одну із сторін договору, а саме: передати підприємству-2 усі права та обов`язки підприємства за договором; у зв`язку із вищезазначеною заміною сторони за договором, з дати укладання цієї додаткової угоди у пайовика виникає право вимоги, відповідно до умов договору, від підприємства-2 майнових прав, що підприємство мало передати пайовику; визнати зобов`язання підприємства перед пайовиком за договором такими, що мають бути виконані підприємством-2 на користь пайовика, а зобов`язання пайовика перед підприємством відносно прийняття паю та документів, що підтверджують прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, грошові та інші зобов`язання, що не виконані на дату укладання цієї додаткової угоди - такими, що підлягають виконанню пайовиком перед підприємством-2. Ця Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами, і діє до повного виконання пайовиком та підприємством-2 своїх зобов`язань за договором та/або припинення зобов`язань на умовах, передбачених договором.

22.05.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (пайовик) укладено договір про внесення змін до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна №Г1/ПБО-1 від 22.08.2008, відповідно до якого викладено договір про пайову участь у новій редакції.

Відповідно до внесених змін назва договору: договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/1-3.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 договору цей договір укладений відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991 з метою отримання інвестором права власності на об`єкт нерухомого майна. За всіма питаннями, що не врегульовані цим договором, сторони керуються Цивільним кодексом України, Законом України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991 та іншими актами чинного законодавства України.

За розділом 2 договору об`єкт будівництва - багатоповерховий жилий комплекс із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом за адресою: Україна, м. Одеса, Гагарінське плато, 5/1 (ЖК «ГАГАРІН ПЛАЗА-1»). Новозбудоване майно - нежитлове приміщення (офіс), будівельний №3, на момент підписання цього договору розрахунковою площею - 152,15 га, розташоване на 1-му поверсі жилого будинку №1 об`єкту будівництва. Право власності інвестора на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному законодавством України. Новозбудоване майно позначається на витягу з поповерхового плану об`єкта будівництва, який є додатком до цього договору. Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на новозбудоване майно (після введення об`єкту будівництва в експлуатацію), що після державної реєстрації (за ініціативою та за рахунок інвестора) стає правом власності інвестора на новозбудоване майно як на нерухомість. Об`єкт інвестування може бути предметом іпотеки. Інвестиція - грошова сума, що сплачується інвестором за об`єкт інвестування.

Відповідно до п.3.1 договору у порядку, передбаченому цим договором, підприємство зобов`язується передати у власність інвестора об`єкт інвестування, а інвестор зобов`язується прийняти об`єкт інвестування та сплатити за нього підприємству інвестицію.

Згідно з п.4.2 договору передача підприємством об`єкту інвестування інвестору по акту прийому-передачі має відбутися не пізніше III кварталу 2012 року.

У відповідності до п.п. 5.1-5.6 договору ціна цього договору дорівнює сумі інвестиції, яка була сплачена інвестором на момент укладання цієї редакції договору та сумі, розмір якої визначається відповідно до п.5.7 цього договору у разі якщо вона буде мати позитивне чи від`ємне значення. У суму інвестиції не входять вартість: штукатурки, проведення внутрішніх мереж електро- та водопостачання, матеріалів, які використовуються під час проведення внутрішнього оздоблення новозбудованого майна. Відповідно до попередньої редакції цього договору на момент підписання цієї редакції договору інвестор фактично сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» грошові кошти у розмірі 1499240,70 грн., у тому числі податок на додану вартість. Про введення об`єкту будівництва в експлуатацію підприємство зобов`язано письмово сповістити інвестора цінним листом або телеграмою за адресою інвестора, зазначеною у розділі 9 цього договору, протягом 10 робочих днів з дати одержання підприємством зареєстрованого сертифікату про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. Розмір інвестиції підлягає зміні при настанні умов прямо передбачених цим договором або за згодою сторін. Інвестор зобов`язаний своєчасно сплатити інвестицію у порядку, передбаченому цим договором.

За п.п. 5.8-5.14 договору інвестор має право достроково виконати свої зобов`язання щодо сплати інвестиції. Розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі виключно у національній валюті України, днем оплати вважається день фактичного зарахування грошових коштів на рахунок підприємства у банку, якій обслуговує рахунок підприємство та зазначений у розділі 9 цього договору. При здійсненні розрахунків інвестором у платіжному дорученні (квитанції) зазначається призначення платежу. Сплата інвестиції здійснюється з урахуванням податку на додану вартість. Інвестор має право покласти виконання своїх обов`язків щодо сплати інвестиції на третю особу (третіх осіб) на підставі довіреності, оформленої нотаріусом, з обов`язковим письмовим повідомленням підприємства та наданням копії цієї довіреності. При неповній (частковій) сплаті інвестором інвестиції в порушення умов та термінів оплати, згідно цього договору, підприємство може на власний розсуд замінити новозбудоване майно на новозбудоване майно меншого розміру, пропорційно до фактично сплаченої інвестором інвестиції. Неповна (часткова) сплата інвестором інвестиції не є підставою для виникнення у нього права власності на об`єкт інвестування.

Відповідно до розділу 6 договору після введення об`єкта будівництва в експлуатацію, але не раніше завершення повного розрахунку між сторонами за цим договором, підприємство зобов`язане передати інвестору об`єкт інвестування та новозбудоване майно, а інвестор зобов`язується прийняти їх за актом прийому-передачі. Оформлення права власності інвестора на новозбудоване майно здійснюється Виконавчим комітетом Одеської міської ради шляхом видачі свідоцтва про право власності на підставі цього договору, акту прийому-передачі об`єкту інвестування та сертифікату про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. Оформлення права власності на новостворене майно інвестор здійснює самостійно за власні кошти, при чому підприємство надає інвестору для оформлення відповідну кількість актів при йому-передачі об`єкта інвестування та посвідчені копії сертифікату про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, або інший пакет документів, у відповідності до поточних змін діючого законодавства.

Згідно з п.п. 7.4, 7.5 договору сторона не несе відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання будь-якого зі своїх зобов`язань за договором, якщо доведе, що таке невиконання та/або неналежне виконання було викликано обста винами непереборної сили, та які знаходились поза її контролем (наприклад, такими, як: війна та воєнні дії, мобілізація, страйки, епідемії, стихійні лиха, акти, дії або бездіяльність органів центральної та/або місцевої державної влади та/або управління, тощо) і що від неї не можна було розумно очікувати прийняття цієї перешкоди до уваги при укладанні договору або уникнення чи подолання таких обставин або їх наслідків. Термін виконання зобов`язань за договором автоматично продовжується на час дії вищевказаних перешкод, за умови, що сторона, яка зазнала негативного впливу непереборної сили, за вимогою іншої сторони зможе представити документальне підтвердження їх настання.

За п.п. 8.15-8.17 договору зміни, що вносяться до умов договору, здійснюються за письмовим погодженням сторін. Спори між сторонами вирішуються у встановленому законом порядку. До цього договору додається додаток №1 «Викопіювання з плану 1-го поверху жилого будинку №1 об`єкту будівництва», який є невід`ємною частиною цього договору.

22.05.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (інвестор) укладено угоду про зміну об`єкта інвестування та внесення змін у договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/1-3 від 22.05.2012, відповідно до якої вирішили: у зв`язку з заявою інвестора, та згодою підприємства, сторони погодилися змінити об`єкт інвестування з нежитлового приміщення (офісу) будівельний №3, що розташоване на 1 поверсі жилого будинку №1 об`єкту будівництва, розрахунковою площею - 152,15 м3 на нежитлове приміщення (офісу) будівельний №2, що розташоване на 1 поверсі жилого будинку №1 об`єкту будівництва, розрахунковою площею - 153,51 м3, виклавши термін «Новозбудоване майно» розділу 2 договору «ТЕРМІНИ», у наступній редакції: Новозбудоване майно - нежитлове приміщення (офіс), будівельний №2, на момент підписання цього договору розрахунковою площею - 153,61 м3, розташоване на 1-му поверсі жилого будинку №1 об`єкту будівництва. Право власності інвестора на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному законодавством України. Новозбудоване майно позначається на витягу з поповерхового плану об`єкта будівництва, який є додатком до цього договору». Сторони погодили змінити номер договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно від 22.05.2012 з №1/1-3 на №1/1-2.

11.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (інвестор) укладено угоду про внесення змін у договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/1-2 від 22.05.2012, відповідно до якої у зв`язку з складанням підприємством акту розрахунку площ, та на підставі пунктів 5.5 та 5.7 договору, сторони погодили внести зміни у розділ 2 договору «ТЕРМІНИ», та викласти термін «Новозбудоване майно» у наступній редакції: «Новозбудоване майно - нежиле приміщення (офіс), будівельний №2, на момент підписання цього договору розрахунковою площею - 156,2 м2, розташоване на 1-му поверсі жилого будинку №1 об`єкту будівництва. Право власності інвестора на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному законодавством України. Новозбудоване майно позначається на витягу з поповерхового плану об`єкта будівництва, який є додатком до цього договору».

24.04.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» акт розрахунку площі, в якому викладено нову площу, новий розрахунок, виходячи з вартості 1300 дол. США за 1 кв.м., та сума доплати у розмірі 3367 дол. США.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачено на користь позивача 3367 дол., що на день сплати склало еквівалент у гривні 27134,64 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №182 від 17.05.2013 на суму 9044,88 грн., №7 від 14.06.2013 на суму 9044,88 грн., №53 від 16.07.2013 на суму 9044,88 грн.

25.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (інвестор) укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/1-2 від 22.05.2012, відповідно до якої сторони домовились внести зміни у розділ 2 договору «ТЕРМІНИ» та викласти терміни «Об`єкт будівництва» та «Новозбудоване майно» у наступній редакції: «Об`єкт будівництва - багатоповерховий житловий комплекс з паркінгом, якому присвоєно поштову адресу: Україна, місто Одеса, плато Гагарінське, 5/2.»; «Новозбудоване майно - нежитлове приміщення №9, на момент підписання цього договору розрахунковою площею - 156,20 кв.м., розташоване на 1-му поверсі жилого будинку №1 об`єкту будівництва. Право власності інвестора на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному законодавством України».

Відповідно до акту прийому-передачі від 25.12.2014, складеного та підписаного уповноваженими представниками сторін - Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» (підприємство) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (інвестор) підприємство на виконання договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №1/1-2 від 22.05.2012 передало, а інвестор прийняв у власність майнові права на об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення №9 в житловому комплексі за адресою: м. Одеса, плато Гагарінське, 5/2, загальною площею - 156,20 кв.м.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 29.08.2015 в будівлі за адресою: м. Одеса, плато Гагарінське, 5/2 виникла пожежа, яка зазначена в акті Приморського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області. У вказаному акті пожежа зазначена як пожежа у будинку, що не заселений.

В подальшому, за наявним в матеріалах справи листуванням Асоціації інвесторів ГАГАРІН ПЛАЗА на загальних зборах інвесторів обговорювався «Стратегічний план дій з доведення комплексу «ГАГАРІН ПЛАЗА-1» до житлового стану.

Відповідно до акту прийому-передачі ключів від офісного приміщення №9, розташованого у будинку №2 на Гагарінському плато, 5, представник ТОВ «Корпоративні бізнес системи» 11.10.2019 отримав ключі від офісного приміщення №9, розташованого у будинку №2 на Гагарінському плато 5 від представника ЖБК «Престиж VII».

Як вбачається з технічного паспорту на групу нежитлових приміщень №9 за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5/2, який виготовлено 22.12.2019, площа приміщення склала 154,5 кв.м.

Як зазначено у висновку експертного дослідження №17/19 будівельно-технічного дослідження від 17.12.2019 судового експерта Рапач Костянтина Васильовича, для визначення об`ємно-планувальних рішень; відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна були виконані виміри нежитлового приміщення №9 в житловому комплексі за адресою: м. Одеса, плато Гагарінське, 5/2 та складено поверховий план. Нежитлове приміщення №9 в житловому комплексі за адресою: м. Одеса, плато Гагарінське, 5/2 складається з одного приміщення загальною площею 154,47 кв.м. Розміри та площа приміщення відображені на поверховому плані в додатку №2.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №197682677 від 27.01.2020 нежитлове приміщення загальною площею 154,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5/2, приміщення 9, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи».

23.12.2019 ТОВ «Корпоративні бізнес системи» направило на адресу ТОВ «Добробуд ЛТД» претензію про сплату 52885,23 грн. за кількість оплачених та неотриманих метрів.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.2 ст. 627 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені ст. 193, ч.4 ст. 524 ЦК України, Законом України від 16.04.1991 №959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч.1 ст. 1046 ЦК України, а також ч.1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що різниця у площі переданого приміщення №9 за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5/2 становить 1,73 м3, за яку позивачем сплачено на підставі зробленого відповідачем акту розрахунку площі від 24.04.2013, в якому самим відповідачем визначений новий розрахунок, виходячи з вартості 1300 дол. США за 1 кв.м., та сума доплати у розмірі 3367 дол. США. Отже, відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню заявлені Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» позовні вимоги про стягнення з відповідача. за кількість оплачених та неотриманих метрів 2249 дол. США, що еквівалентно 52885,23 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Враховуючи компенсаційний характер нарахованих позивачем 3% річних, перевіривши розрахунок позивача та встановивши його обґрунтованість та відповідність вимогам чинного законодавства, а також приймаючи до уваги відсутність контррозрахунку нарахованих сум з боку відповідача, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 456,02 дол. США, що еквівалентно 12412,95 грн. 3% річних.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД» (68000, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. 1 Травня, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпоративні бізнес системи» (65006, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 42, ) 2249 /дві тисячі двісті сорок дев`ять/ дол. США, що еквівалентно 52885 /п`ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят п`ять/ грн. 23 коп., 456 /чотириста п`ятдесят шість/ дол. США 02 центи, що еквівалентно 12412 /дванадцять тисяч чотириста дванадцять/ грн. 95 коп. 3% річних та 2102 /дві тисячі сто дві/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 22 вересня 2020 р.

Суддя Ю.С. Бездоля