ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.09.2020м. Дніпро№ 904/3538/19

Суддя Манько Г.В., розглянувши заяву: Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради

про відстрочку виконання рішення

У справі:

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради

про стягнення 18 031 578 грн. 83 коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача: Ляшенко А.С.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою та просить заяву про відстрочку виконання судового рішення суду у справі №904/3538/19 задовольнити. Просить відстрочити виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.19р. у справі №904/3538/19 строком на дванадцять місяців.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач наполягав на задоволенні заяви у повному обсязі. Відповідач обґрунтовує позовні вимоги скрутним фінансовим становищем. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у заяві про відстрочення виконання судового рішення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.19р. позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49044, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького, 37, ідентифікаційний номер 02128135 ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м. Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний номер 20077720) основний борг у сумі 11 851 268 грн. 20 коп., пеню у сумі 1 247 792 грн. 20 коп., 3% річних 500 675 грн. 44 коп., інфляційні втрати у сумі 1 836 946 грн. 35 коп., судовий збір в сумі 231 550 грн. 23 коп., в решті суми позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.19р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2019р. у справі №904/3538/19 скасовано частково, прийнято нове рішення. Позов задоволено частково та стягнуто з комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 11851268грн.20коп. основного боргу, 879460грн.68коп. пені, 850613грн.11коп. трьох процентів річних, 3258808грн.58коп. втрат від інфляції та 265794грн.17коп. судового збору, видати наказ; в решті в позові відмовлено та стягнуто з комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 58385грн.17коп. судового збору за апеляційною скаргою.

09.01.2020р. на виконання вказаної постанови видано наказ про примусове виконання рішення.

Постановою Верховного суду від 12.03.20р. постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.19р. залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. в задоволенні заяви Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради про розстрочку виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.19р. відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.08.2020р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2020р. залишено без змін.

Встановлено, що акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради 22.12.17 укладено договір 3375/1718 про переведення боргу, який виник у первісного боржника перед Позивачем за договором постачання природного газу від 19.10.16 №4819/1617-ТЕ-4 (далі - Договір).

На виконання умов Договору, передано природний газ на загальну суму 38 351 167,35грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, долученими до матеріалів справи. Відповідно до пункту 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі прострочення споживачем сплати згідно п. 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016р. по 31.03.2017р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Сторони Договору про переведення боргу у п. 2.1 визначили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення договору дорівнює 13098103 грн. 87 коп. Пунктом 3.2 Договору про переведення боргу визначено, що новий боржник зобов`язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеної у п. 2.1 цього Договору, в порядку та умовах, визначених договором постачання природного газу від 19.10.2016р.

Господарський кодекс України встановлює, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами (ст. 229 ГК України). Боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, або відсутність у боржника прибутку, відсутність коштів на рахунках.

Встановлено, що станом на 01.01.2020 року торгова дебіторська заборгованість (а основним видом діяльності підприємства є продаж газу) перед Позивачем з боку Споживачів становила 49,421 млрд грн, має тенденцію до зростання (роздруківка з офіційного сайту Позивача додається). Станом на 31.03.2020 року, відповідно до консолідованого звіту Позивача, розмір короткострокових позик складає 41,335 млрд грн, довгострокових - 7,142 млрд грн; Всього -48,477 млрд грн.

Наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності Позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювальних сезонів.

Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України. Основним нормативним документом, що регулює порядок та умови постачання природного газу та виділення номінацій захищеним споживачам у опалювальний період 2019-2020 років є постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 року №867, якою затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - Положення про ПСО). Дане Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам, не створюючи загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації - п. 1 Положення про ПСО. Згідно умов Положення встановлено обов`язок НАК «Нафтогаз України» постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів, на умовах та у порядку, що визначені Положенням про ПСО. Нафтогаз виконує покладені на нього урядом спеціальні обов`язки в повній мірі, незважаючи на збитки внаслідок виконання таких обов`язків та накопичення боргів за газ значною частиною цих контрагентів. Продаж та постачання природного газу на умовах ПСО принесли компанії збиток у розмірі майже 2,9 млрд грн. Прибуток Компанія отримує від інших видів діяльності, не пов`язаних з постачанням природного газу теплогенеруючим підприємствам та підприємствам які забезпечують природним газом побутових споживачів.

Несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на Позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду.

Заборгованість кінцевих споживачів, збитковість підприємства, відсутність прибутку або скрутне матеріальне становище у даному випадку не є підставою для задоволення заяві відповідача.

Відповідач не обмежений у способах та шляхах виконання своїх зобов`язань, зокрема, шляхом перенесення оплати, взаємозаліку, залучення кредитних коштів.

Згідно з ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ст.74 та ст.76 названого Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Наведені заявником обставини не свідчать про неможливість виконання підприємством постанови у даній справі, а лише відображають його поточний стан, що також не є обставинами, з якими закон пов`язує необхідність відстрочення виконання судового рішення, тому збитковість діяльності підприємства, фінансова нестабільність, можливий арешт банківських рахунків, якими обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не можуть бути безумовною підставою для відстрочення виконання цієї постанови.

Таким чином, КП "Теплоенерго", у даному випадку, не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та обумовлюють доцільність і необхідність розстрочення його виконання, так само як і доказів того, що він у подальшому зможе виконати рішення суду.

При цьому слід зазначити, що АТ"НАК" Нафтогаз України" як підприємство державного сектора економіки є об"єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави, відсутність можливості вчасно розрахуватися за природний газ та, як наслідок, відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу можуть спричинити значні соціальні та економічно негативні наслідки для України.

Здійснюючи підприємницьку діяльність, Відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення. Укладаючи договір на поставку природного газу Відповідач усвідомлював всі ризики та свідомо, з доброї волі погодився на умови поставки, в тому числі і щодо нарахування пені.

Відповідно вимог ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. 2. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 4. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 5. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.6. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. 7. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Господарський суд дослідивши доводи, викладені в заяві не вбачає підстав для надання відстрочення виконання рішення суду по даній справі.

За даних обставин суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради про відстрочку виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.19р. у справі 904/3538/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст ухвали складено 21.09.2020р.

Суддя Г.В. Манько