ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1559/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз"

01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2,

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі"

07424, Київська обл., Броварський р-н, с. Заворичі, вул. Радна, буд. 16,

про стягнення заборгованості

Обставини справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 1567/20 від 27.05.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані частковим невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР167-750-19 від 18.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2020 прийнято позовну заяву (вх. № 1567/20 від 27.05.2020) до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1559/20 у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, судом підписано повне рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ» (далі - позивач, постачальник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Заворичі» (далі відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-750-19 від 18.09.2010 (далі - Договір), згідно з яким постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2019 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 3.2 Договору ціна одного кубічного метру природного газу без урахування податку на додану вартість за вересень 2019 року становить 4,41667 гривень, крім того, компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,15719 грн., податок на додану вартість становить 0,91477 грн., тобто, всього 5,48863 грн.

Згідно з пунктом 4.2 Договору оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до десятого числа місяця наступного за звітним.

Пунктом 6.2.1 Договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 9.1 Договору цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

23.10.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 (ціна одного кубічного метру природного газу становить 5,83863 грн.) та 25.11.2019 додаткову угоду №2 (ціна одного кубічного метру природного газу становить 6,38863 грн.).

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз"

На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар: 30.09.2019 на суму 20085,10 грн., 31.10.2019 на суму 427086,37 грн., 30.11.2019 на суму 420020,51 грн., 31.12.2019 на суму 96115,33 грн.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар: 19.09.2019 на суму 54886,32 грн., 27.09.2019 на суму 150004,31 грн.,10.10.2019 на суму 124428,06 грн., 18.10.2019 на суму 150000,00 грн., 06.11.2019 на суму 120000,00 грн., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 363988,62 грн.

Крім того, за порушення строків оплати, позивачем на підставі пункту 6.2.1 Договору нараховано пеню у розмірі 29426,42 грн. та на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України - 3 % річних у розмірі 4322,28 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2012,17 грн.

Аргументи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі"

Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контр - розрахунку суми заборгованості суду не надав, належне повідомлення судом відповідача про розгляд справи відносно нього підтверджується наявними матеріалами справи про направлення йому ухвали суду на адресу, що встановлена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 07424, Київська обл., Броварський р-н, с. Заворичі, вул. Радна, буд. 16.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до відомостей з офіційного веб-сайту у мережі Інтернет ПАТ "Укрпошта" відповідач отримав ухвалу суду 09.06.2020.

З огляду на вказані положення чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді та його процесуальні права на надання суду заперечень на позов і доказів.

Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «РГК Трейдінг» (за протокольним рішенням акціонера від 02.03.2020 назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ») та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Заворичі» укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР167-750-19 від 18.09.2010.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято газ: 30.09.2019 на суму 20085,10 грн., що підтверджується актом приймання передачі № РГК89004186, 31.10.2019 на суму 427086,37 грн., що підтверджується актом приймання передачі № РГК89004898, 30.11.2019 на суму 420020,51 грн., що підтверджується актом приймання передачі № РГК89005999, 31.12.2019 на суму 96115,33 грн., що підтверджується актом приймання передачі № РГК89007485, всього на суму 963307,31 грн.

Згідно з пунктом 4.2 Договору оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до десятого числа місяця наступного за звітним.

За банківськими довідками щодо розрахунків відповідача за Договором за спірний період, судом встановлено, що відповідачем сплачено грошові кошти: 19.09.2019 на суму 54886,32 грн., 27.09.2019 на суму 150004,31 грн., 10.10.2019 на суму 124428,06 грн., 18.10.2019 на суму 150000,00 грн., 06.11.2019 на суму 120000,00 грн., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 363988,62 грн.

Відтак, долученими до матеріалів справи документами підтверджується наявність у позивача грошової вимоги до відповідача з оплати поставленого товару, відповідачем вказане не спростоване, отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 363988,62 грн.

Крім того, позивачем за порушення строків оплати товару, що поставлений, на підставі пункту 6.2.1 Договору нараховано пеню у розмірі 29426,42 грн. та на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України - 3 % річних у розмірі 4322,28 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2012,17 грн.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, зазначає, що він арифметично вірний.

Частинами 1, 3, 4 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. № 1567/20 від 27.05.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі" про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Заворичі" (07424, Київська обл., Броварський р-н, с. Заворичі, вул. Радна, буд. 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз" (01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2, ) 363988,62 грн. (триста шістдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім гривень шістдесят дві копійки) основного боргу, 29426,42 грн. (двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять шість гривень сорок дві копійки) пені, 4322,28 грн. (чотири тисячі триста двадцять дві гривні двадцять вісім копійок) 3% річних, 2012,17 грн. (дві тисячі дванадцять гривень сімнадцять копійок) інфляційних втрат, 5996,24 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість гривень двадцять чотири копійки) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.09.2020.

Суддя С.О. Саванчук