РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2020Справа № 910/10488/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Ваховської К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-а)

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),

3) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ),

4) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ),

5) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ),

6) ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 )

7) ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ),

8) ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ),

9) ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 ),

10) ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 ),

11) ОСОБА_11 ( АДРЕСА_11 ),

12) ОСОБА_12 ( АДРЕСА_12 )

про стягнення 106 618,80 грн

за участю представників

від позивача: Лисенко Д.В.

від відповідача: Пешков О.О.

від третіх осіб 1-12: не з`явились

У судовому засіданні 23.09.2020, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення 106 618,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТзДВ "Експрес Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів програма "VIP" №777.19.2484872 від 05.09.2019, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Lexus", державний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", позивач просить суд стягнути з останнього 100 000,00 грн в якості виплати страхового відшкодування, пеню у розмірі 4 655,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 1102,40 грн та 3% річних у розмірі 860,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/10488/20 та постановив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 02.09.2020.

10.08.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та доказів по справі. Цією ж датою від відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі третіх осіб на стороні відповідача.

12.08.2020 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що гр. ОСОБА_13 було умисно пошкоджено транспортні засоби, що стояли в заторі по вул. Шевченка діючи в стані уявної оборони та відсутності за таких обставин крайньої необхідності. Відтак, на підставі вищенаведеного з урахування п 37.1.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Крім того, відповідач зазначає, що загальний розмір завданий 13 потерпілим за одним страховим випадком складає 800 755,16 грн, що перевищує п`ятикратну страхову суму, яка складає 500 000,00 грн. Таким чином, для правильного та вірного обрахунку суми страхового відшкодування, необхідно кожному потерпілому пропорційно зменшити відшкодування на 37,55894124%. Отже, враховуючи вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1 у розмірі 119 337,31 грн, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" не можуть перевищувати 74 515,48 грн.

26.08.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що ОСОБА_13 не мав наміру у пошкодженні інших транспортних засобів з метою отримання страхового відшкодування, останній своїми діями реалізував мету уникнення від переслідування, що за внутрішнім переконання ОСОБА_13 загрожувало його життю та здоров`ю. Позивач також звертає увагу, що застосування відповідачем п. 9.2. ст. 9 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є помилковим, оскільки відповідач відмовив у виплаті іншим потерпілим у виплаті страхового відшкодування.

02.09.2020 до канцелярії суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач не погоджується із доводами позивача та підтримує свої доводи, які були викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 суд відклав судове засідання у даній справі на 23.09.2020, задовольнив клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" та залучив до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_5 , 6) ОСОБА_6 , 7) ОСОБА_7 , 8) ОСОБА_8 , 9) ОСОБА_9 , 10) ОСОБА_10 , 11) ОСОБА_11 , 12) ОСОБА_12 .

14.09.2020 до канцелярії суду надійшли письмові аргументи позивача, у яких останній зазначає, що відповідач не надав належних доказів того, що ОСОБА_13 своїми діями реалізував умисел на отримання страхового відшкодування на свою користь чи на користь третіх осіб, як і не надав доказів щодо виплати страхового відшкодування іншим потерпілим.

23.09.2020 через загальний відділ діловодства суду позивач надав для долучення до матеріалів справи докази направлення позовної заяви з додатками на адреси третіх осіб.

У судовому засіданні 23.09.2020 суд заслухав представника позивача, який підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

05 вересня 2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі- страховик, позивач) та ОСОБА_14 (надалі- страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «УІР» № 777.19.2484872 (надалі - договір), відповідно до якого був застрахований транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», д.н. НОМЕР_1 , в межах страхової суми, яка складає: 2 076 475,53 грн.

Згідно із п. 10 договору страхування строк його дії складає з 00.00 год. 12.09.2019 по 24.00 год 11.10.2020.

22 листопада 2019 року о 16 год. 30 хв. в м. Дніпро по вул. Шевченка, в районі буд. 38 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_13 керуючи автомобілем «LEXUS-GS 460», державний номер НОМЕР_2 , перед початком руху та його зміни, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з наступними автомобілями: «Фольксваген-Поло» д.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 ; «Рено-Кенгу» д.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_15 ; «Лексус RX 270», д.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_16 ; «Міцубісі-Ланцер», д.н. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_17 ; «Міцубісі-Спейс-Стар», д.н. НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_18 ; «Деу-Нексія», д.н. НОМЕР_8 , під керуванням водія ОСОБА_19 ; «Мерседес-Бенц», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_20 ;«ЗАЗ-Віда», д.н. НОМЕР_9 , під керуванням водія ОСОБА_5 ; «Тойота-Королла», д.н. НОМЕР_10 , під керуванням водія ОСОБА_11 ; «Мерседес GLS 63 AMG», д.н. НОМЕР_11 , під керуванням водія ОСОБА_21 ; «БМВ-Х5», д.н. НОМЕР_12 , під керуванням водія ОСОБА_22 ; «ЗАЗ», д.н. НОМЕР_13 , під керуванням водія ОСОБА_23 ; «Рено-Сандеро», д.н. НОМЕР_14 , під керуванням водія ОСОБА_24 ; «Лексус RX 350», д.н. НОМЕР_15 , під керуванням ОСОБА_25 .

Водій автомобіля «LEXUS-GS 460», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_13 своїми діями спричинив матеріальну шкоду та порушив п. 10.1. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року у справі № 932/18189/19, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2020, ОСОБА_13 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Дніпровський апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що дії ОСОБА_13 у порушенні Правил дорожнього руху спричинили значні пошкодження чотирнадцяти транспортних засобів. Суд також прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_13 уявної оборони та відсутності за таких обставин крайньої необхідності, оскільки зібрані у сукупності докази не містять доказів, що заподіяна шкода була менш значною, ніж відведена шкода.

25.11.2019 страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про подію та з заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Відповідно до Звіту №1259 про оцінку транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», д.н. НОМЕР_1 від 14.01.2020, складеного ТОВ «Укравтолізинг», вартість відновлювального ремонту склала 126 287,33 грн.

Згідно рахунку-фактури №CЧDЕ-00252 від 30.11.2019 та рахунку-фактури №CЧDЕ-00115 від 15.01.2020 вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», д.н. НОМЕР_1 від 14.01.2020 склала 119 337,31 грн.

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» у відповідності до умов договору страхування визнало дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 22.11.2019 року, страховим випадком, та здійснило виплату ОСОБА_26 страхове відшкодування у сумі 119 337,31 грн. за страховими актами №3.19.3322-1 від 03.12.2019, №3.19.3322-2 від 17.01.2020, що підтверджується платіжними дорученнями №Ц006014 від 03.12.2019, № Ц000392 від 17.01.2020.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент вчинення ДТП автомобіль "Lexus", державний номер НОМЕР_2 , був застрахований згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АМ/9018445) у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду майну у розмірі 100 000,00 грн та з франшизою у розмірі 0,00 грн.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1 , відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №777.19.2484872 від 05.09.2019, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1 .

В розумінні положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності (поліс Поліс АМ/9018445) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у заявленому позивачем розмірі, а саме у розмірі 100 000,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з заявою вих. №1389/07-3.19.3322 від 26.02.2020, у якій просив останнього перерахувати суму страхового відшкодування.

Листом №03/2042 від 23.03.2020 відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п. 37.1.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 37.1.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону.

Правовий аналіз п.п. 37.1.1. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дозволяє дійти до висновку, що зазначена підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування застосовується у разі наявності навмисних дій особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку, із метою подальшого отримання грошових коштів іншими особами.

Натомість, з матеріалів дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ОСОБА_13 не мав наміру у пошкодженні інших транспортних засобів, і він своїми діями реалізовував мету уникнення від переслідування, що призвело до пошкодження інших транспортних засобів під час керування ним автомобілем «LEXUS-GS 460» д.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до абз. 2 п. 9.2. ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Як вбачається із Полісу №АМ/9018445 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100 000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву позивач зазначає, що загальний розмір шкоди завданий 13 потерпілим за одним страховим випадком складає 800 755,16 грн, що перевищує п`ятикратну страхову суму, а тому при розрахунку суми страхового відшкодування кожному потерпілому необхідно зменшити відшкодування на 37,55894124%. Тобто, за розрахунком відповідача, позовні вимоги позивача щодо стягнення суми страхового відшкодування не можуть перевищувати 74 515,48 грн.

Проте, під час розгляду справи судом було встановлено, що за наслідками вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" було прийнято рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування усім 13-ти особам, які звернулись із відповідними заявами. Жодних доказів, які б підтверджували виплату відповідачем страхового відшкодування на користь інших потерпілих осіб, матеріали справи не містять.

Таким чином, посилання відповідача на норми п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за відсутності належних доказів виплати відповідачем страхового відшкодування на користь інших потерпілих осіб, не приймається судом до уваги, а відтак підстав для зменшення розміру заявленого до стягнення страхового відшкодування не вбачається.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 100 000,00 грн страхового відшкодування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується вимог позивача про стягнення пені у розмірі 4 655,74 грн, нарахованої за період прострочення з 24.03.2020 по 06.07.2019, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 992 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом).

Відповідно до п. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з п. 36.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Здійснивши перевірку заявленої до стягнення з відповідача суми пені, суд дійшов висновку, що розрахунок останньої є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% у розмірі 860,66 грн та інфляційні втрати у розмірі 1102,40 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявленої до стягнення з відповідача суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що розрахунок останніх є обґрунтованим, арифметично вірним, а тому вимоги в цій частині правомірні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, буд. 32-а, ідентифікаційний код 30859524) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 15/2, ідентифікаційний код 36086124) страхове відшкодування у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп.; пеню у розмірі 4 655 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 74 коп., 3% річних у розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн 66 коп., іфляційні втрати у розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) грн 40 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.09.2020

Суддя Л. Г. Пукшин