ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4210/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури №1 (61072, м. Харків, вул. Тобольська, 55 А) в інтересах держави, в особі Міністерства охорони здоров`я України (01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" (01034, м. Київ, вул. Стрілецька, 28) 2. Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр. Науки, 4)
про визнання недійсним договору поставки товарів
за участю представників:

прокурора - не з`явився,

від позивача - не з`явився,

від відповідача 1 - Соловйов О.Ф., довіреність № 5 від 14.01.2020, адвокат

від відповідача 2 - Карасава О.П., ордер ХВ № 1035 від 02.09.2020, адвокат

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області від керівника Харківської місцевої прокуратури №1, в інтересах держави, в особі Міністерства охорони здоров`я України надійшла позовна заява до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина", 2. Харківського національного медичного університету, в якій прокурор просить суд визнати недійсним договір поставки товарів: Книжки друковані для поповнення бібліотечного фонду Харківського національного медичного університету від 21.06.2019 № 41-Т на суму 953495,00 грн., укладений між Харківським національним медичним університетом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 21.01.2020 об 11:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2020 підготовче засідання відкладено до 11.02.2020 об 11:30.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від11.02.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 20.02.2020 до 12:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від20.02.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. На 23.03.2020 об 11:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від23.03.2020 розгляд справи по суті було відкладено до 06.04.2020 о 09:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від06.04.2020розгляд справи по суті було відкладено до 27.04.2020 об 11:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від27.04.2020розгляд справи по суті було відкладено до 12.05.2020 о 14:30.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.05.2020 розгляд справи по суті було відкладено до 25.05.2020 об 11:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.05.2020 провадження у справі 922/4210/19 зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Харківським національним медичним університетом (відповідачем 2) подано клопотання про поновлення провадження у справі №922/4210/19 (вх. № 18384), мотивоване тим, що підстави що викликали зупинення провадження по справі відпали, оскільки постановою Великою Палатою Верховного Суду від 26.05.2020 було закінчено розгляд справи № 912/2385/18.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 провадження у цій справі поновлено, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 08.09.2020 о 12:00.

Прокурор під час розгляду справи в судові засідання не з`являвся, однак свою правову позицію, викладену в позовній заяві підтримував у відповідях на відзиві відповідачів.

Представник Міністерства охорони здоров`я України в судові засідання не з`являвся, в наданих до суду 10.01.2020 поясненнях зазначив, про те, що МОЗ підтримує викладену в позовній заяві правову позицію, розгляд справи представник МОЗ просив суд здійснювати без його участі.

Відповідачі проти позову заперечували в повному обсязі, в своїх відзивах та запереченнях стверджували про відсутність будь-яких порушень в проведенні переговорної процедури закупівлі; неможливість протиправного витрачання бюджетних коштів у зв`язку з укладенням спірної угоди, оскільки закупівля товару (книжок) за цією угодою відбулась за власні надходження Харківського національного медичного університету.

Відповідачі пояснювали, що процедуру закупівлі книжок було здійснено в порядку переговорної процедури закупівлі, оскільки ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" є єдиним видавцем закупленої літератури; тендерна документація була оприлюднена для загального доступу; і опублікованих даних було чітко вказано предмет закупівлі, а саме: книжки друковані для поновлення бібліотечного фонду ХНМУ, (за кодом 22110000-4 ДК 021:2015-Друковані книги). Окрім того, відповідачі посилались на відсутність у прокурора повноважень на здійснення представництва в цій справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Згідно з Протоколом № 1 засідання тендерного комітету Харківського медичного університету 05.06.2019 (т.с. 1 арк.с.28) прийнято рішення підготувати запрошення на участь у торгах за переговорною процедурою на закупівлю книжок друкованих для поповнення бібліотечного фонду ХНМУ, згідно обсягів, наданих бібліотекою.

З вказаного протоколу вбачається, що можливість прийняти участь у переговорній процедурі мали наступні учасники: ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина", ПП "Нова книга", ФОП Марченко Т.В., ТОВ "Книга плюс".

07.06.2019 на веб-сайті "Prozorro - публічні закупівлі" Харківським національним медичним університетом було оприлюднено оголошення № UA-2019-06-10-000878-b про проведення переговорної процедури щодо закупівлі книжок друкованих для поповнення бібліотечного фонду ХНМК (ДК 021-2015:22110000-4 - друковані книги), з очікуваною вартістю закупівлі 953495,00 грн.

За результатами проведення переговорної процедури, 21.06.2019 між Харківським національним університетом (замовником) та ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" (постачальником) укладено договір закупівлі № 41-Т, згідно якого постачальник зобов`язався протягом 2019 року поставити замовникові книжки друковані для поповнення бібліотечного фонду ХНМУ, зазначені в Специфікації (Додаток № 1) на загальну суму 953495,00 грн., а замовник прийняти і оплатити товар. Строк дії договору - до 31.12.2019.

Звертаючись до суду з позовом, керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області наполягає на тому, що проведена закупівля не містить тендерної документації із зазначенням кваліфікаційних критеріїв, а отже не відповідає вимогам ст. ст. 10,16 Закону України "Про публічні закупівлі". Порушення процедури закупівель спричиняє істотну шкоду інтересам держави, а виконання укладеного договору призведе до неналежного та неефективного використання бюджетних коштів на суму 953495,00 грн. За твердженнями прокуратури, договір про закупівлю № 41-Т від 21.06.2019, який укладений за результатами переговорної процедури проведеної з порушенням процедури, встановленої Законом України "Про публічні закупівлі", суперечить інтересам держави, а відтак підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

В обґрунтування звернення з позовом до суду, прокуратурою зазначено, що згідно з положеннями ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до п. 1 розділу III Статуту ХНМУ МОЗ України здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю університету. А отже, в даному випадку органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Міністерство охорони здоров`я України. Разом з цим, Міністерством охорони здоров`я України не було вжито заходів щодо визнання спірного правочину недійсним.

Вказане стало підставою для звернення керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить ст.20 Господарського кодексу України.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

За приписом ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі", предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі", замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: оголошення про проведення процедури закупівлі та тендерну документацію - не пізніше ніж за 15 днів до дня розкриття тендерних пропозицій, якщо вартість закупівлі не перевищує межі, встановлені у частині четвертій цієї статті, та не пізніше 30 днів у разі перевищення таких меж; зміни до тендерної документації та роз`яснення до неї (у разі наявності) - протягом одного дня з дня прийняття рішення про їх внесення або надання роз`яснень; оголошення з відомостями про укладену рамкову угоду (у разі здійснення закупівлі за рамковими угодами) - не пізніше ніж через сім днів з дня укладення рамкової угоди; протокол розгляду тендерних пропозицій - протягом одного дня з дня його затвердження; повідомлення про намір укласти договір про закупівлю - протягом одного дня з дня прийняття рішення про визначення переможця процедури закупівлі; інформацію про відхилення тендерної пропозиції учасника - протягом одного дня з дня прийняття рішення про відхилення; договір про закупівлю - протягом двох днів з дня його укладення; повідомлення про внесення змін до договору - протягом трьох днів з дня внесення змін; звіт про виконання договору - протягом трьох днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання; звіт про укладені договори - протягом одного дня з дня укладення договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про публічні закупівлі" для організації та проведення процедур закупівель замовник утворює тендерний комітет (комітети) або визначає уповноважену особу (осіб).

Тендерний комітет або уповноважена особа (особи): планує закупівлі, складає та затверджує річний план закупівель; здійснює вибір процедури закупівлі; проводить процедури закупівель; забезпечує рівні умови для всіх учасників, об`єктивний та чесний вибір переможця; забезпечує складання, затвердження та зберігання відповідних документів з питань публічних закупівель, визначених цим Законом; забезпечує оприлюднення інформації та звіту щодо публічних закупівель відповідно до Закону; здійснює інші дії, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі" переговорна процедура закупівлі - це процедура, що використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками.

Замовник під час проведення переговорів вимагає від учасника подання ним підтвердженої документально інформації про відповідність учасника кваліфікаційним вимогам відповідно до статті 16 цього Закону.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі" переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі: закупівлі творів мистецтва або закупівлі, пов`язаної із захистом прав інтелектуальної власності, або укладення договору про закупівлю з переможцем архітектурного чи мистецького конкурсу; відсутності конкуренції (у тому числі з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним постачальником, за відсутності при цьому альтернативи.

Як вбачається з матеріалів справи, у Харківського національного медичного університету виникла потреба у придбанні книжок друкованих для поповнення бібліотечного фонду ХНМУ, далі товар (за кодом 22110000-4 ДК 021-2015 - Друковані книги).

Згідно інформації, наданої бібліотекою ХНМУ, тільки певні видавництва мали можливість підтвердити наявність виключно майнових прав на твори, що є предметом закупівлі, а саме: ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина", ПП "Нова книга", ФОП Марченко Т.В., ТОВ "Книга плюс".

Враховуючи вказане, на засіданні тендерного комітету ХНМУ було прийнято рішення, оформлене Протоколом № 1 засідання тендерного комітету Харківського національного університету від 05.06.2019, яким вирішено підготувати запрошення на участь у торгах за переговорною процедурою закупівлі книжок друкованих для поповнення бібліотечного фонду ХНМУ, згідно обсягів, наданих бібліотекою.

На виконання вимог ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі", на офіційному веб-сайті "Prozorro" (https://prozorro.gov.ua) Харківським національним медичним університетом було оприлюднено оголошення № UA-2019-06-10-000878-b про проведення переговорної процедури щодо закупівлі книжок друкованих для поповнення бібліотечного фонду ХНМК (ДК 021-2015:22110000-4 - друковані книги), з очікуваною вартістю закупівлі 953495,00 грн.

При цьому, слід зазначити, що переговорною процедурою не передбачено створення та публікацію тендерної документації. Проте, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі" на замовника покладено обов`язок під час проведення переговорів вимагати від учасника надання документів на підтвердження відповідності одному або декільком кваліфікаційним критеріям, відповідно до ст. 16 Закону, що встановив замовник.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 16 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.

Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв:

- наявність обладнання та матеріально-технічної бази;

- наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід;

- наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

Судом встановлено, що листом від 05.06.2019 за № 01-13/24/1348(т.с. 1 арк.с.124) Харківський національний медичний університет повідомив, зокрема, директора ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" про те, що представник учасника повинен під час проведення переговорів з тендерним комітетом подати пропозицію, що містить, зокрема, наступні документи:

- цінова пропозиція Учасника за формою, наведеною у Додатку 1;

- документальне підтвердження виключного права на використання творів, що є предметом закупівлі;

- оригінал або засвідчена копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців;

- копія документа про реєстрацію Учасника платником податку на додану вартість (у разі якщо Учасник не є платником ПДВ, ця обставина зазначається Учасником);

- погоджений проект договору про закупівлю, згідно з Додатком 3;

- довідка, складена Учасником у довільній формі, яка містить відомості про Учасника (керівництво (посада, прізвище, ім`я, по батькові), банківські реквізити, місце знаходження, телефон для контактів, факс, електронна адреса);

- довідка, складена Учасником про наявність в нього обладнання/ матеріально-технічної бази, що дозволяє виготовити (чи поставити) Товар, який закуповується Замовником;

- довідка, складена Учасником про наявність у нього працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід для виготовлення (чи поставки) Товару, який закуповується замовником.

- засвідчені Учасником копії балансу та звіту про фінансові результати за формами 1 та 2 встановленими Мінфіном, а для суб`єктів малого підприємства - фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства, подаються за останній період;

- довіреність (чи інший документ відповідно до цивільного законодавства ), що посвідчує право особи представляти інтереси Учасника під час проведення процедури закупівлі.

У відповідь на вказаний лист ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" надало Харківському національному медичному університету цінову пропозицію Учасника із зазначенням найменування книг, документів авторського права та ISBN (т.с 1 арк.с.125-128).. Документи авторського права ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" також було надано Харківському національному медичному університету. На підставі наданих документів авторського права (авторських договорів, ліцензійних угод - т.с. 1 арк.с. 169-230)авторами книг передано ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина"не тільки права на публікацію творів, а також і на розповсюдження примірників творів шляхом першого продажу. ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" повідомило Харківському національному медичному університету, що воно не передавало і не планує передавати третім особам права, надані йому на продаж відповідних книг.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення переговорів, ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина", як учасником переговорів, на вимогу Харківського національного університету були надані всі документи, що були перелічені в листі від 05.06.2019 за № 01-13/24/1348.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 418 Цивільного кодексу України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 418 Цивільного кодексу України, право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 420 Цивільного кодексу України, до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори.

Згідно зі ст. 421 Цивільного кодексу України, суб`єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об`єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Відповідно до ч. 2. ст. 433 Цивільного кодексу України, твори є об`єктами авторського права без виконання будь-яких формальностей щодо них та незалежно від їх завершеності, призначення, цінності тощо, а також способу чи форми їх вираження.

Крім того, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать:

а) виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: розповсюдження творів шляхом першого продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників твору.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права", автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права", автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права", використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21- 25 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за авторським договором про передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам. При цьому за особою, яка передає виключне право на використання твору, залишається право на використання цього твору лише в частині прав, що не передаються.

Як вбачається зі змісту наданих ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" копій авторських ліцензійних договорів та угод про передачу виключних майнових прав на використання тексту твору, автори творів (підручників) надали на визначений термін видавцю (ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина") виключні авторські майнові права на використання твору.

Отже, учасник документально підтвердив, що лише він має виключні права на використання творів, що є предметом закупівлі, та/або виключне право на дозвіл або заборону використання цих творів іншими особами.

Таким чином, зважаючи на відсутність конкуренції на відповідному ринку закупівлі та те, що інші запрошені учасники не скористались своїм правом прийняти участь у переговорах, а тільки видавництво ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" підтвердило наявність виключних майнових авторських прав на твори, що стали предметом закупівлі, тендерним комітетом ХНМУ за наслідками проведення переговорів між Харківським національним медичним університетом та ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина" було прийнято рішення, оформлене Протоколом № 2 від 10.06.2019, яким погоджено загальний обсяг закупівлі (ДК 021:2015 код 22110000-4 Друковані книги) книжок друкованих для поповнення бібліотечного фонду ХНМУ протягом 2019 року в наступному обсязі: 2363 примірника на очікувану вартість 953495,00 грн. без ПДВ у ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина".

Харківським національним медичним університетом на офіційному веб-сайті "Prozorro" (https://prozorro.gov.ua) було оприлюднено повідомлення про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури UA-2019-06-10-000878-b).

В подальшому, 21.06.2019 між Харківським національним медичним університетом (замовником) та Приватним підприємством "Нова книга" (постачальником) укладено договір закупівлі № 41-Т, який на даний час виконаний.

З матеріалів справи вбачається, що Звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2019-06-10-000878-b та Звіт про виконання договору про закупівлю також були оприлюднені ХНМУ на офіційному веб-сайті "Prozorro" (https://prozorro.gov.ua).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що переговорна процедура щодо закупівлі книжок друкованих для поповнення бібліотечного фонду ХНМК була проведена у відповідності до ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі" та без порушень ст. ст. 10,16 цього Закону. А отже, твердження прокуратури щодо порушення Закону України "Про публічні закупівлі" під час проведення переговорної процедури закупівлі, суд вважає необґрунтованими.

Щодо тверджень прокуратури про неналежне та неефективне використання бюджетних коштів, що в свою чергу спричиняє істотну шкоду інтересам держави, слід зазначити наступне.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, власні надходження бюджетних установ - надходження, отримані в установленому порядку бюджетними установами як плата за надання послуг, виконання робіт та цільових заходів, гранти, дарунки та благодійні внески, а також надходження від реалізації в установленому порядку продукції чи майна та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ використовуються, зокрема, на організацію основної діяльності бюджетних установ.

Відповідно до п. 5 Статуту Харківського національного медичного університету, основними напрямами діяльності Університету згідно з державним замовленням і договірними зобов`язаннями, зокрема, є провадження на високому рівні освітньої діяльності, яка забезпечує здобуття особами, у т.ч. іноземними громадянами, вищої освіти відповідно до ступеня за обраними спеціальностями (напрямами).

Предметом договору закупівлі від 21.06.2019 № 41-Т, укладеним між Харківським національним медичним університетом та ТОВ "Всеукраїнське спеціалізоване видавництво "Медицина", були книжки друковані для поповнення бібліотечного фонду ХНМУ за кодом класифікаторів закупівлі ДК 021:2015:22110000-4.

А отже, поповнення бібліотечного фонду ХНМУ книжками є заходами для організації освітнього процесу.

З огляду на вищевказане слідує, що відповідно до положень Бюджетного кодексу України, Харківський національний медичний університет має право використовувати для закупівлі книжок кошти власних надходжень.

Відповідно до Довідки ХНМУ від 10.02.2020 (т.с. 2 арк.с.51), закупівлю книжок друкованих у 2019 році для поповнення бібліотечного фонду за кодом ДК 021:2015:22110000-4 "Друковані книги" Харківський національний медичний університет здійснював за кошти власних надходжень університету.

Враховуючи вказане, твердження прокуратури про неефективне витрачання ХНМУ бюджетних коштів та порушення інтересів держави, суд вважає такими, що позбавлені належного доказового обґрунтування.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на висновки суду щодо відсутності підстав вважати переговорну процедуру закупівлі книжок друкованих для поповнення бібліотечного фонду ХНМК (за кодом 22110000-4 ДК 021:2015 - Друковані книги) такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а також приймаючи до уваги недоведеність належними доказами неефективного витрачання ХНМУ бюджетних коштів та порушення інтересів держави, суд дійшов висновку щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог про визнання недійсним договору закупівлі № 41-Т від 21.06.2019, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за прокуратурою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "18" вересня 2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв