УХВАЛА

м. Київ

18.09.2020Справа № 910/14054/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О. розглянувши

заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» (вул. Здолбунівська, буд. 7Д, м. Київ, 02081) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «О-2» (вул. Тургенєвська, буд. 38, оф. 207Б, м. Київ, 01054) про визнання недійсним рішень тендерного комітету,

В С Т А Н О В И В:

16.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» (вул. Здолбунівська, буд. 7Д, м. Київ, 02081) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «О-2» (вул. Тургенєвська, буд. 38, оф. 207Б, м. Київ, 01054) про визнання недійсним рішень тендерного комітету та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

16.09.2020 до Господарського суду міста Києва також надійшла від позивача заява про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, матеріали справи, доходить наведеного нижче висновку.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вчиняти будь-які дії щодо укладення договору про закупівлю з Товариством з обмеженою відповідальністю «О-2» за результатами процедури закупівлі послуг телефонного зв`язку та передачі даних (телекомунікаційні послуги (SIP-телефонія) (ідентифікатор закупівлі № UA-2020-07-14-008329-с); заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання договору про закупівлю, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «О-2» за результатами процедури закупівлі послуг телефонного зв`язку та передачі даних (телекомунікаційні послуги (SIP-телефонія) (ідентифікатор закупівлі № UA-2020-07-14-008329-с).

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

За змістом пункту 2 частини першої статті 137 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд визнати недійсним рішення тендерного комітету Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про відхилення пропозиції ТОВ «БІНОТЕЛ» на закупівлю послуг телефонного зв`язку та передачі даних (телекомунікаційні послуги (SIP-телефонія) у закупівлі № UA-2020-07-14-008329-с, яке оформлене протоколом тендерного комітету № 14/ТК/ВТ від 05.08.2020; визнати недійсним рішення тендерного комітету Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про визнання ТОВ «О-2» переможцем процедури закупівлі послуг телефонного зв`язку та передачі даних (телекомунікаційні послуги (SIP-телефонія) у закупівлі № UA-2020-07-14-008329-с, яке оформлене протоколом тендерного комітету № 16/ТК/ВТ від 10.08.2020.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведена правова позиція викладена і у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, і у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №916/3245/19, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.08.2020 у справі № 910/17493/19.

В обґрунтування необхідності застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову позивач зазначає, що предметом позову є визнання недійсним рішення відповідача про відхилення пропозиції ТОВ «БІНОТЕЛ» та рішення відповідача про визнання ТОВ «О-2» переможцем процедури закупівлі послуг телефонного зв`язку та передачі даних (телекомунікаційні послуги (SIP-телефонія) у закупівлі № UA-2020-07-14-008329-с. При цьому цінова пропозиція ТОВ «БІНОТЕЛ» є найбільш економічно вигідною, а задоволення позовних вимог ТОВ «БІНОТЕЛ» за результатами розгляду справи призведе до того, що відповідач змушений буде визнати позивача переможцем вказаної процедури закупівлі і укласти з ним договір про закупівлю. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до укладення договору про закупівлю із ТОВ «О-2» та подальшого виконання договору, натомість у разі задоволення позову позивачу доведеться звертатися з позовом до відповідача і ТОВ «О-2» про визнання недійсним договору про закупівлю.

В той же час заявником до заяви про забезпечення позову не надано належних доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Наявність лише припущень можливого ускладнення виконання рішення суду за відсутності наявності обставин вчинення відповідачем відповідних дій, які в подальшому призведуть до неможливості виконання рішення не можуть слугувати підставою для забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Така правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 910/688/13.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених вимог та відмову у задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» (вул. Здолбунівська, буд. 7Д, м. Київ, 02081) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «О-2» (вул. Тургенєвська, буд. 38, оф. 207Б, м. Київ, 01054) про визнання недійсним рішень тендерного комітету.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНОТЕЛ» (вул. Здолбунівська, буд. 7Д, м. Київ, 02081) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «О-2» (вул. Тургенєвська, буд. 38, оф. 207Б, м. Київ, 01054) про визнання недійсним рішень тендерного комітету.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 18.09.2020.

Суддя В.О.Демидов