РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/810/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом фізичної особи-підприємця Ровної Ірини Василівни (м. Дніпро)
до фізичної особи-підприємця Циркот Олега Михайловича (м. Харків)
про стягнення 526829,48 грн,
за участю представників:

позивача - адв. Мельничука Б.В.;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ровна Ірина Василівна (позивач) надала Господарському суду Харківської області позовну заяву до фізичної особи-підприємця Циркот Олега Михайловича (відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму основної заборгованості за поставлений товару у розмірі 422199,67 грн, пеню - 55226,66 грн, 25% річних у сумі 49403,15 грн та судовий збір у розмірі 7902,50 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №2401/19 від 24.01.2019 щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.03.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Вказаною ухвалою суду підготовче засідання призначено на 13.04.2020 об 11:00 год, про що повідомлено учасників справи.

У зв`язку з неявкою представників сторін у підготовче засідання та за клопотанням позивача судом постановлено протокольну ухвалу від 13.04.2020 про відкладення підготовчого засідання на 12.05.2020 об 11:00 год, про що повідомлено сторін.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2020 було відхилено заяву представника ФОП Ровної І.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, оскільки позивач не вказав у заяві поважних причин неможливості забезпечити явку жодного свого представника у зазначене судове засідання, не надав доказів наявності виключного випадку та взагалі жодним чином не обґрунтував свою заяву, зокрема, зважаючи на те, що це є підготовче засідання та участь представників не визнана судом обов`язковою.

12.05.2020 від позивача поштою надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду від 12.05.2020 відхилено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки позивачем подано заяву 12.05.2020, тобто в день судового засідання, але за приписами ч. 7 ст. 197 ГПК України клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду повинно бути подано не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

12.05.2020 судом відкладено підготовче засідання на 18.05.2020 о 12:00 год, про що учасників справи повідомлено ухвалою від 12.05.2020.

18.05.2020 у підготовчому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про продовження строку проведення підготовчого провадження для виконання вимог ухвали про відкриття провадження у справі.

18.05.2020 протокольною ухвалою суду задоволено усне клопотання представника позивача про продовження строку проведення підготовчого провадження, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 01.06.2020 о 12:00 год, про що ухвалою суду від 18.05.2020 повідомлено сторін.

У зв`язку з неявкою представників сторін у підготовче засідання судом постановлено протокольну ухвалу від 01.06.2020 про відкладення підготовчого засідання на 17.06.2020 о 15:00 год, про що повідомлено сторін ухвалою від 01.06.2020.

17.06.2020 позивач надав заяву, в якій вказує, що він уточнює редакцію позовних вимог щодо періодів нарахованих пені та 25% річних, а також правової природи основної заборгованості.

Протокольною ухвалою суду від 17.06.2020 відхилено заяву позивача про уточнення редакції позовних вимог, оскільки в ній не уточнено періоди, а зменшено розмір позовних вимог.

17.06.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 17.06.2020 залишено без розгляду відзив відповідача, оскільки він наданий після закінчення встановленого судом строку та без заяви про його продовження, а також до нього не додані докази надіслання відзиву позивачеві.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.06.2020 учасників справи повідомлено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.07.2020 о 14:00 год.

06.07.2020 відповідач надав клопотання про продовження строку для подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, а також клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, в якому зокрема, просить витрати по проведенню судової почеркознавчої експертизи покласти на позивача.

06.07.2020 у судовому засіданні була оголошена перерва до 13.07.2020 о 15:00 год.

13.07.2020 позивач надав письмові заперечення проти клопотань відповідача про продовження строку для подання клопотання про призначення експертизи та про призначення почеркознавчої експертизи.

Протокольною ухвалою суду від 13.07.2020 задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та відхилено клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи.

13.07.2020 у судовому засіданні була оголошена перерва до 22.07.2020 о 14:30 год, про що учасники справи були повідомлені під розпис.

22.07.2020 відповідач надав клопотання про відкладення судового засідання.

Також 22.07.2020 представник відповідача надав клопотання про продовження розгляду справи терміном на 60 днів.

22.07.2020 протокольною ухвалою суду було задоволено клопотання представника відповідача про продовження розгляду справи терміном на 60 днів, задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, продовжено строк розгляду справи по суті на 60 днів та оголошено перерву в судовому засіданні до 14.09.2020 о 14:30 год.

14.09.2020 у судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити їх повністю.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи під розпис.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на судовий захист своїх прав та інтересів.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

24.01.2019 між позивачем та відповідачем був укладений договір №2401/19 (надалі - договір), за яким постачальник (позивач) зобов`язується в порядку та строки, встановлені цим договором, передати у власність покупцеві товар, в певній кількості, відповідної якості, а покупець (відповідач) зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2 договору кількість і асортимент товару, що поставляється, вказуються в накладній, складеної на підставі замовлення покупця, яка є невід`ємною частиною цього договору. Накладні оформляються на кожну партію товару.

Згідно з п. 1.3 договору загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, визначається як наростаюча кількість по всім поставками, здійсненим згідно з оформленими накладними.

Пунктом 2.2 вказаного договору сторони визначили, що ціни на товар, що поставляється за цим договором, є договірними і вказуються в накладних на кожну партію товару. Договірна ціна є звичайною і відповідає рівню ринкових цін. Ціни на товар, що поставляється за цим договором, вказуються в гривнях Украйни в еквіваленті долара США.

Відповідно до п. 2.3 договору загальна сума цього договору визначається як наростаюча сума за всіма поставками, здійсненими протягом всього терміну дії цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору покупець здійснює оплату товару на умовах відстрочки платежу: 37 календарних днів з моменту поставки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, або в інший прийнятний спосіб для сторін, що не суперечить законодавству України. Датою (моментом) оплати вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Пунктом 3.2 зазначеного договору сторони визначили, що поставка товару здійснюється на умовах DDP/EXW, місце доставки - Харків ТЦ Барабашово вул. Раєвської (склад покупця/постачальника) (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "ІНКОТЕРМС 2000", які застосовуються з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, які передбачені умовами цього договору). За домовленістю сторін, поставка може здійснюватися на інших умовах. Така домовленість оформлюється додатковою письмовою угодою до цього договору.

Відповідно до п. 3.3 договору постачальник зобов`язаний надати належним чином оформлені документи (підписані уповноваженою особою та скріплені печаткою постачальника) на товар, що поставляється, відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме: накладну на товар, товарно-транспортну накладну, податкову накладну; документи, що підтверджують якість товару, що поставляється.

Згідно з п. 3.5 договору документи, зазначені в пункті 3.3 цього договору, вважаються переданими покупцеві разом з товаром, якщо накладна на передачу товару буде підписана представником покупця без зауважень (застереження) про відсутність того чи іншого документа.

Пунктом 4.3 цього договору сторони узгодили, що зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі партії товару покупцеві, що засвідчується накладною (товарно-транспортною накладною), підписаною уповноваженими представниками сторін і необхідними товаросупровідними документами, зазначеними в цьому договорі.

Позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними №200561494 від 01.08.2019 на суму 114285,78 грн, №200561493 від 02.08.2019 на суму 4118,66 грн, №200488663 від 05.08.2019 на суму 18976,87 грн, №200488652 від 16.08.2019 на суму 203320,77 грн, №200488664 від 26.08.2019 на суму 1299,80 грн, №200561636 від 02.09.2019 на суму 9885,93 грн, №200563289 від 09.09.2019 на суму 4079,25 грн, №200563380 від 16.09.2019 на суму 7661,48 грн та №200488662 від 24.09.2019 на суму 58571,13 грн, а всього на загальну суму 422199,67 грн, що підтверджується підписами позивача і відповідача на вказаних накладних про одержання товару без зауважень (застереження) про відсутність того чи іншого документа.

Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та не оплатив отриманий товар у строк, встановлений п. 2.4 договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 422199,67 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 5.2 договору сторони визначили, що за несвоєчасну оплату товару, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно неоплаченої суми за кожен день прострочення, а також сплачує суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 25% річних.

На підставі вказаного позивач нарахував відповідачу пеню за загальний період з 08.09.2019 по 13.03.2020 у сумі 55226,66 грн.

Згідно статей 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 08.09.2019 по 13.03.2020 у сумі 55226,66 грн є необґрунтованими, недоведеними і не підлягаючими задоволенню в повному обсязі, оскільки згідно з Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", ст. 231 ГК України та ч. 2 ст. 551 ЦК України пеня сплачується у розмірі, що встановлено за згодою сторін у договорі. Договором №2401/19 від 24.01.2019 не визначений розмір пені, так як облікова ставка НБУ не є постійною величиною, а в п. 5.2 зазначеного договору не вказано на яку дату або за який період береться облікова ставка Національного банку України для розрахунку.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 198 ГК України відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

На підставі п. 5.2 вищевказаного договору позивач нарахував відповідачу 25% річних за загальний період з 08.09.2019 по 13.03.2020 у сумі 49403,15 грн.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно з ч. 2 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що підроблення документів складає склад злочинів, передбачених ст. 358, 366 Кримінального кодексу України. А встановлення факту підроблення документу та вини особи у вчиненні відповідного злочину може підтверджуватися лише вироком суду в кримінальній справі.

Виходячи із змісту ч. 6 ст. 75 ГПК України при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою для господарського суду є обов`язковим вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили.

Таким чином, при встановлені події підроблення підпису в договорі преюдиціальне значення для господарського суду має лише вирок суду з кримінальної справи.

У відповідача та його представника виникли сумніви справжності підписів відповідача, однак відповідачем не надано до матеріалів справи належного доказу на підтвердження його сумніву (висновок експерта) або іншого доказу, що встановлював би факт підроблення його підпису в договорі №2401/19 від 24.01.2019 та видаткових накладних, а саме вироку суду з кримінальної справи з цього питання.

Крім того, не надано відповідачем жодних інших доказів в підтвердження факту підроблення, а саме звернень відповідача до позивача з вимогами про надання пояснень щодо існування спірного договору, звернень відповідача до правоохоронних органів з заявами про встановлення ним факту підроблення підпису на договорі, тощо.

Відповідачем не доведено факту (події) підробки його підпису жодними належними та допустимими доказами, не надано також доказів, що викликали б у господарського суду сумніви у справжності його підпису на договорі №2401/19 від 24.01.2019.

Зазначений вище договір №2401/19 від 24.01.2019 у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, договір №2401/19 від 24.01.2019 є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за отриманий товар за договором №2401/19 від 24.01.2019, 25% річних або будь-яких обґрунтованих заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне в позові відмовити частково, в частині стягнення з відповідача пені за період з 08.09.2019 по 13.03.2020 у сумі 55226,66 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", ст. 193, 198, 231 ГК України, ст. 525, 526, 530, 536, 551, 610, 611, 629, 692, 712 ЦК України, ст. 73 - 80, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 237, 238 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Циркот Олега Михайловича ( АДРЕСА_1 . Ідент. код НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Ровної Ірини Василівни ( АДРЕСА_2 . Ідент. код НОМЕР_2 ) заборгованість за договором №2401/19 від 24.01.2019 у сумі 422199,67 грн, 25% річних за період з 08.09.2019 по 13.03.2020 у сумі 49403,15 грн та судовий збір у сумі 7074,09 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "24" вересня 2020 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua/.