ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
24 вересня 2020 року Справа № 926/2153/20
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Марущака І.В., розглянувши
Згідно п. 5.8 Публічного типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Пунктом 5.10 вищевказаного Договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунках, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Заявник виставив боржнику наступні рахунки на оплату за фактично спожиту електричну енергію:
за січень 2019 рахунок № 663 від 31.01.2019
за лютий 2019 - рахунок № 4171 від 28.02.2019
за березень 2019 - рахунок № 8054 від 31.03.2019
Заявник зсилаючись на Заяву-приєднання, що є невід`ємною частиною Публічного типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, згідно з якою сторонами визначено адресу об`єкта, EIC-код точки комерційного обліку: с. Стерче, Глибоцький р-н, Чернівецька обл., виявив бажання скористатися правом вибору господарського суду за місцем виконання Договору, передбаченого п.5 ст.29 ГПК України.
Відповідно до ч.5 ст.29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Враховуючи положення вищевказаної статті ГПК України та дані заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, щодо точки комерційного обліку адресу об`єкта постачання електроенергії, заявник правомірно звернувся до господарського суду Чернівецької області про видачу судового наказу.
Згідно з ч.1 ст.148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналогічно статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
З метою дотримання п.4 ч.1 ст.155 ГПК України, суд проаналізував наступні положення чинного законодавства. Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно із частиною першою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Розглянувши подані документи, суд встановив, що заява стягувача про видачу судового наказу подана без порушення вимог, встановлених статтею 150 Господарського процесуального кодексу України, а вимоги заяви відповідають приписам статті 148 ГПК України.
Відтак, оскільки передбачені статтею 150 ГПК України підстави для відмови у видачі судового наказу відсутні, суд вирішив видати судовий наказ.
При цьому, сплачений стягувачем згідно із платіжним дорученням від 31.08.2020 №9126 судовий збір у розмірі 210,20 грн слід покласти на боржника відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 147-149, 152, 154-156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суд повідомляє, що згідно із приписами пункту 7 частини 1 статті 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили ___ _____________ 20__р.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання ___ _____________ 20__р.
Дата видачі судового наказу стягувачу ___ _____________ 20__р.
Суддя І.В. Марущак