ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1243/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Мірошниченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720)

до Комунального підприємства Богуславської міської ради "БОГУСЛАВТЕПЛОВОДОПОСТАЧАННЯ" (09700, Київська обл., Богуславський район, м. Богуслав, вул. Польова, 46-А, код 33604652)

про стягнення

за участю представників:

позивача - Поліщук В.О.

відповідача - Олексієнко О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Богуславської районної ради "БОГУСЛАВТЕПЛОВОДОПОСТАЧАННЯ" (відповідач) про стягнення 539 471,71 грн., з яких: 122556,15 грн. пені, 86822,84 грн. 3% річних та 330 092,72 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором постачання природного газу №1734/1617-ТЕ-17 від 10.10.2016 в частині своєчасної оплати вартості поставленого природного газу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.

03.06.2020 на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про прийняття позовної заяви до розгляду у зв`язку з усуненням недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.07.2020.

01.07.2020 представником позивача подано заяву № 14/4-4147-20 від 25.06.2020 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 27 294,90 грн. пені, 5746,23 грн. 3% річних, 19604,16 грн. інфляційних втрат та 2102,00 грн. судового збору.

Також позивач просив суд постановити ухвалу про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

З урахуванням викладеного, суд здійснює розгляд позовних вимог в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог № 14/4-4147-20 від 25.06.2020, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 27 294,90 грн. пені, 5746,23 грн. 3% річних, 19604,16 грн. інфляційних втрат.

02.07.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про зменшення розміру пені.

Також, 02.07.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про зміну найменування відповідача з комунального підприємства Богуславської районної ради "Богуславтепловодопостачання" на комунальне підприємство Богуславської міської ради "Богуславтепловодопостачання" відповідно до рішення Богуславської міської ради від 21.05.2020 №502-23-VII.

Суд взяв до уваги подані відповідачем документи та зазначив, що зміна назви за своєю правовою природою не є реорганізацією, відповідно не тягне за собою необхідності заміни відповідача правонаступником в порядку ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, оскільки комунальне підприємство Богуславської районної ради "Богуславтепловодопостачання" та комунальне підприємство Богуславської міської ради "Богуславтепловодопостачання" є однією і тією ж особою і між ними відсутні відносини правонаступництва.

07.07.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2020 оголошено перерву до 03.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.09.2020.

У судовому засіданні 17.09.2020 представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених в позовній заяві та у розмірі зазначеному у заяві про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд зменшити розмір пені на 90%.

Заслухавши вступне слово представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

17.09.2020 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (постачальник) та КП Богуславської районної ради "Богуславтепловодопостачання" (споживач) укладено договір №1734/1617-ТЕ-17 постачання природного газу, відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016 - 2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1 договору);

- природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 договору);

- приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу (п. 3.4 договору);

- оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору);

- у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується оплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 8.2 договору);

- договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 р. до 31 березня 2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1 договору).

В подальшому Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області, Департаментом фінансів Київської обласної держадміністрації, Комунальним підприємством "БОГУСЛАВТЕПЛОВОДОПОСТАЧАННЯ" та НАК «Нафтогаз України» укладались спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету № 326 від 19.01.2017, № 992 від 15.02.2017, № 1740 від 16.03.2017, №2261 від 19.04.2017, №3146 від 24.07.2017, № 3380 від 21.08.2017, № 3699 від 19.10.2017, № 4025 від 20.11.2017 та № 4444 від 18.12.2017.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 5 833 716,69 грн., що підтверджується копіями підписаних та скріплених печатками обох сторін актів приймання-передачі природного газу.

Проте, як зазначає позивач, відповідач прийняті обов`язки за договором в частині оплати вартості поставленого газу належним чином не виконав, провівши остаточні розрахунки за поставлений газ з порушенням строку, погодженого сторонами, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 27 294,90 грн. пені, 5746,23 грн. 3% річних, 19604,16 грн. інфляційних втрат за зобов`язаннями жовтня-грудня 2016, січня-березня 2017.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством та умовами договору, за порушення зобов`язань за договором.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 ЦК України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом враховано, що ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", обмежують максимальний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ. У наведених нормах закону прямо вказано про те, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, а відповідно до абзацу другого частини 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Умовами договору передбачено інший розмір пені за порушення грошового зобов`язання, а саме 21% річних, що є більшим від подвійної облікової ставки НБУ у відповідний період, відтак, позивачем вірно нараховано пеню виходячи із подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат за заявлені позивачем періоди, суд встановив, що розрахунок позивачем здійснений арифметично вірно та у відповідності до вимог закону, договору природного газу №1734/1617-ТЕ-17 від 10.10.2016 та спільних протокольних рішень № 326 від 19.01.2017, № 992 від 15.02.2017, № 1740 від 16.03.2017, №2261 від 19.04.2017, №3146 від 24.07.2017, № 3380 від 21.08.2017, № 3699 від 19.10.2017, № 4025 від 20.11.2017 та № 4444 від 18.12.2017.

Стосовно клопотання про зменшення розміру пені, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Відповідно до ст. ст. 73, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що відповідач у даному випадку не довів наявності виняткових обставин, що можуть бути підставою для зменшення розміру пені, як і не навів поважних причин порушення зобов`язання, яке стало підставою для застосування заходів відповідальності позивачем.

Водночас суд також враховує, що сума належної до стягнення пені не є значною чи надмірно великою, виходячи із загальної суми вартості поставленого природного газу за Договором та часу прострочення належних до сплати сум кредиторові.

У даному випадку судом враховано також інтереси позивача, який здійснює власну господарську діяльність та, уклавши договір на постачання газу, розраховував на своєчасне отримання оплати за поставлений відповідачу товар.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки відповідач не довів наявність зазначених у вказаній статті обставин, суд вважає, що підстави для зменшення належної до стягнення пені, за встановленого та підтвердженого факту прострочення зобов`язання, відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 27 294,90 грн. пені, 5746,23 грн. 3% річних, 19604,16 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 2102,00грн.

Керуючись ст.ст. 74-79, 129, 232, 233, 236- 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального підприємства Богуславської міської ради "БОГУСЛАВТЕПЛОВОДОПОСТАЧАННЯ" (09700, Київська обл., Богуславський район, м. Богуслав, вул. Польова, 46-А, код 33604652) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) 27 294 (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 90 коп. пені, 5746 (п`ять тисяч сімсот сорок шість) грн. 23 коп. 3% річних, 19604 (дев`ятнадцять тисяч шістсот чотири) грн. 16 коп. інфляційних втрат та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28.09.2020

Суддя Т.Д. Лилак