ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3580/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м. Добропілля, Донецька область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 74 062,94 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 74 062,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на станціях Синельникове, Зелене поле та Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці та Добропілля Донецької залізниці проведено комісійну видачу вантажу за накладними №№ 53405171, 53392163, 53427654, 53486692, 53486684, 53496014, 52989878, 52988730, 53090635, під час якої було виявлено нестачу вантажу, про що були складені комерційні акти №№ 453603/23/40, 466707/38, 466707/39, 466707/28, 466707/35, 466707/44, 466707/45, 466707/46, 493102/3/54, 460005/1653/1, 460005/1654/2, 460005/1702/3.

Ухвалою від 07.07.2020 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано Позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази оплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

13.07.2020 Позивач надав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 16.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

27.07.2020 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив та зазначив, що вартість вугільної продукції визначена на підставі довідок постачальника - ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" № 11/547 від 09.04.2020 та № 11/492 від 03.04.2020. В матеріалах справи відсутнє платіжне доручення чи інший документ для підтвердження тих обставин, що позивачем дійсно понесено збитки за нестачу вантажу, оскільки не надано доказів сплати вугільної продукції.

Відповідач вказує на те, що обґрунтування вимог позивача лише довідкою чи рахунком-фактурою, за відсутності іншого документа відправника, на підтвердження заявленої позивачем вартості не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Отже відповідач вважає, що позивачем не надано доказів оплати вантажу, а відтак позивачем не надано доказів заподіяння збитків, заявлених до відшкодування у позовній заяві в сумі 74 062,94 грн.

Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем при здійсненні розрахунку вартості нестачі вантажу допущено помилку, у зв`язку з чим вартість нестачі вантажу повинна становити 59 302,45 грн.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до наступних висновків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту втрати частини вантажу відповідачем при перевезенні та правильності нарахування суми заборгованості за нестачу вантажу.

Як зазначено в позовній заяві Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі позивач) відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам`яне у вагони:

- №53531240 в кількості 68900 кг, № 53518361 в кількості 68600 кг та № 52539319 в кількості 69500 кг по накладній №53405171 від 20.01.2020;

- №564049976 в кількості 68800 кг по накладній №53392163 від 19.01.2020;

- №54752464 в кількості 69900 кг по накладній № 53427654 від 22.01.2020;

- №63379689 в кількості 69000 кг по накладній №53486692 від 26.01.2020;

- №55842918 в кількості 68500 кг та № 61191151 в кількості 69800 кг по накладній №53486684 від 26.01.2020;

- №553169330 в кількості 68600 кг по накладній №53496014 від 27.01.2020;

- №59957142 в кількості 68500 кг по накладній №52989878 від 14.12.2019;

- №53535985 в кількості 67600 кг по накладній №52988730 від 14.12.2019;

- №53064945 в кількості 69800 кг по накладній №53090635 від 23.12.2019

та передало вказаний вантаж для перевезення Регіональній філії "Придніпровська залізниця" (далі відповідач, перевізник).

Згідно з накладними навантаження на рівні бортів, поверхня вантажу маркована повздовжніми борознами.

Згідно п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу. Яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до накладних №№ 53405171, 53392163, 53427654, 53486692, 53486684, 53496014, 52989878, 52988730, 530090635 перевізник прийняв у ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на станції Добропілля Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язався доставити його на станцію Зелене поле Придніпровської залізниці, одержувач ТЕС ПАТ ДТЕК Дніпроенерго.

На станціях Синельникове, Зелене поле та Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці і Добропілля Донецької залізниці складені комерційні акти №№ 453603/23/40, 466707/38, 466707/39, 466707/28, 466707/35, 466707/44, 466707/45, 466707/46, 493102/3/54, 460005/1653/1, 460005/1654/2, 460005/1702/3.

Як зазначено у комерційному акті №453603/23/40 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53531240 виявилось нетто - 65800 кг, що менше вантажного документу на 3100 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №466707/38 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53518361 виявилось нетто - 65900 кг, що менше вантажного документу на 2700 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Відповідно до комерційного акту №466707/39 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 52539319 виявилось нетто - 67100 кг, що менше вантажного документу на 2400 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №466707/28 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 64049976 виявилось нетто - 66500 кг, що менше вантажного документу на 200 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

У відповідності до комерційного акту №466707/35 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 54752464 виявилось нетто - 59500 кг, що менше вантажного документу на 10400 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №466707/44 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 63379689 виявилось нетто - 66700 кг, що менше вантажного документу на 2300 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №466707/45 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 55842918 виявилось нетто - 61400 кг, що менше вантажного документу на 7100 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

У відповідності до комерційного акту №466707/46 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 61191151 виявилось нетто - 67500 кг, що менше вантажного документу на 2300 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №493102/3/54 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53169330 виявилось нетто - 68100 кг, що менше вантажного документу на 500 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

У відповідності до комерційного акту №460005/1653/1 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 59957142 виявилось нетто - 65050 кг, що менше вантажного документу на 3450 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Відповідно до комерційного акту №460005/1654/2 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53535985 виявилось нетто - 61700 кг, що менше вантажного документу на 5900 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

Згідно із комерційним актом №460005/1702/3 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53064945 виявилось нетто - 65150 кг, що менше вантажного документу на 3650 кг. Над люками виявлено поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношення вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Отже, зазначеними комерційними актами встановлено, що при контрольному зважуванні вагонів на справних 150-тонних тензометричних вагах, виявлено, що маса вантажу у даних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.

Звертаючись до суду позивач зазначає, що з врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів у вологому стані складає - 2% для мінерального палива -1%, нестача вантажу складає:

-у вагоні №53531240 становить (3100-689) 2411 кг або 2,411 т,

-у вагоні №53518361 становить (2700-686) 2014 кг або 2,014 т,

-у вагоні №52539319 становить (2400-695) 1705 кг або 1,705т,

-у вагоні №64049976 становить (2300-688) 1621 кг або 1,612 т,

-у вагоні №54752464 становить (10450-699) 9701 кг або 9,701 т,

-у вагоні №63379689 становить (2300-690) 1610 кг або 1,610 т,

-у вагоні №55842918 становить (7100-685) 6415 кг або 6,415 т,

-у вагоні №61191151 становить (2300-689) 1602 кг або 1,602 т,

-у вагоні №53169330 становить (500-686) 186 кг або 0,186 т,

-у вагоні №59957142 становить (3450-685) 2765 кг або 2,765 т,

-у вагоні №53535985 становить (5900-676) 5224 кг або 5,224 т,

-у вагоні №53064945 становить (3650-698) 2952 кг або 2,952 т.

Позивач зазначає, що загальна вартість недостачі, з урахуванням норми природної втрати складає всього 74 062,94 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За умовами ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталося не з його вини.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Зважаючи на зазначені в комерційних актах ознаки втрати вантажу, підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу, передбачені ст. 111 Статуту, відсутні.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності з приписами ст. 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Так, матеріали справи містять довідки вантажовідправника - ТОВ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" за вих. №11/546, №11/547 від 04.04.2020 та №11/492 від 03.04.2020, в яких зазначено вартість кам`яного вугілля, що поставлялось згідно накладних №№53415171, 53392163, 53427654, 53405171, 53486692, 53486684, 53490264, 52989878, 52988730, 53090635 (а.с. 42-44).

Згідно ст. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: для мінерального палива 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Відповідно до залізничних накладних (у графі 20) завантажено вугілля кам`яне марки г-газовий.

Однак, як зазначає відповідач, у графі №50 залізничних накладних, яка заповнюється відправником, зазначено: «Вантаж змерзається ... Граничний показник вологості до 8%...».

Крім того, відповідач посилається на те, що відповідно до п.2 Правил перевезення вантажів, які змерзаються, у разі пред`явлення до перевезення вантажів, які змерзаються, відправник повинен ужити заходів щодо зменшення їх вологості до безпечної для змерзання межі. Норми безпечної вологості повинні встановлюватись відправником спільно з одержувачами відповідно до державних стандартів, технічних умов та практики перевезення.

Таким чином, спірні вантажі відправлені вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані, а тому при визначенні розміру недостачі маси вантажу, у спірних вагонах, необхідно застосовувати норму природної втрати, яка складає 2%.

В матеріалах справи наявний наданий відповідачем контррозрахунок вартості нестачі вантажу, яка з врахуванням приписів п. 27 Правил видачі вантажів складає суму у розмірі 59 302,45 грн.

Здійснивши перевірку наданого відповідачем контррозрахунку вартості нестачі вантажу, суд вважає, що розрахунок вартості нестачі вантажу відповідачем здійснено правильно.

Враховуючи вищевикладене, сума нестачі вантажу у вагонах, відправлених за накладними №№ 53405171, 53392163, 53427654, 53486692, 53486684, 53496014, 52989878, 52988730, 530090635, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 59 302,45 грн.

В частині стягнення 14 760,49 грн. слід відмовити.

Суд звертає увагу, що для визначення розміру збитків не є обов`язковим надання доказів понесення витрат з оплати вантажу, оскільки документом, що підтверджує розмір збитків може бути, в тому числі довідка про вартість вантажу.

Отже, вартість вантажу, яка є базою для нарахування суми збитків, що підлягають відшкодуванню перевізником, позивачем доведена наявними в матеріалах справи документами, у зв`язку з чим заперечення відповідача в цій частині є необґрунтованими та відхиляються.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 59 302,45 грн.

В частині стягнення 14 760,49 грн. слід відмовити.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 74 062,94 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) вартість нестачі вугілля у сумі 59 302,45 грн. та судовий збір у сумі 1 683,08 грн., про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ" 14 760,49 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.09.2020

Суддя Н.Г. Назаренко