УХВАЛА

м. Київ

21.09.2020Справа № 910/14030/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВОЧЕПЕРЕРОБНИЙ КОМБІНАТ "ОРІЛЬ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ КОНСАЛДІНГ-ІНВЕСТ"

про стягнення 44 771,87 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВОЧЕПЕРЕРОБНИЙ КОМБІНАТ "ОРІЛЬ" (далі - позивач, ТОВ "ОПК "ОРІЛЬ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ КОНСАЛДІНГ-ІНВЕСТ" (далі - відповідач, "КОМПАНІЯ КОНСАЛДІНГ-ІНВЕСТ") про стягнення 44771,81 грн на підставі Договору оренди № 163 від 01.01.2020, з яких: 42500,00 грн основного боргу, 423,25 грн 3% річних, 1848,62 грн пені.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 07.09.2020 (вх. № 14030/20 від 16.09.2020), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, правові підстави позову.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Суд звертає увагу, що спірні правовідносини сторін виникли на підставі Договору оренди № 163 від 01.01.2020 (далі - Договір оренди), який за своєю правовою природою є договором оренди. Відповідно до п. 1.1 Договору оренди орендодавець здає в оренду складські приміщення орендарю для зберігання товарів продовольчої (непродовольчої) групи в приміщеннях площею 250 кв.м.

Також зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати на підставі Договору оренди за квітень та травень 2020 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використано ним через обставини, за які він не відповідає.

Разом з цим п. 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України містить такі положення:

"Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді".

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовна заява не містить нормативно-правового обгрунтування позову з урахуванням наведених положень ч. 6 ст. 762, п. 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

На підтвердження виконання наведених приписів позивачем було додано до позовної заяви фіскальний чек 04.09.2020, накладна № 240 від 04.09.2020 та опис вкладення у цінний лист № 49057 від 04.09.2020.

Зі змісту наведеного опису № 49057 від 04.09.2020 вбачається, що відповідачу направлено "Позовну заява від 07.09.2020...".

Проте, неможливо 04.09.2020 відправити позовну заява, яка буде виготовлена на підписана лише 07.09.2020.

За таких обставин, додані до позовної заяви вищенаведені фіскальний чек, накладна та опис вкладення у цінний лист від 04.09.2020 не приймаються судом у якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 5 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- навести нормативно-правове обгрунтування позову з урахуванням положень ч. 6 ст. 762, п. 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України;

- надати належні докази на підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви № б/н від 07.09.2020 і доданих до неї документів.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- наведення нормативно-правового обгрунтування позову з урахуванням положень ч. 6 ст. 762, п. 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України;

- надання належних доказів на підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви № б/н від 07.09.2020 і доданих до неї документів.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.09.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега