РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2020Справа № 910/1547/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд»

до Державного підприємства «Завод 410 ЦА»

про стягнення 712566,74 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (далі - Відповідач) заборгованості і санкцій, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань своєчасно оплатити поставлений товар за договором №УМТЗ-18-368/2 купівлі-продажу від 25.10.2018 (далі - Договір).

Відповідач у наданому суду відзиві позов не визнав. Свої заперечення мотивував тим, що при поставці товару йому не було передано Товариством з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» (далі - Позивач) документи, що підтверджують якість, комплектність та відповідність товару вимогам підприємства - виробника. При цьому, він послався на Авіаційні правила України, які передбачають що обладнання повинно бути сертифікованим.

Крім того, Відповідач зауважив, що за умовами Договору оплата за товар проводиться після поставки та проходження у Відповідача вхідного контролю, проте Позивачем не надано доказів проходження такого вхідного контролю, а тому строк оплати не настав.

Оскільки Позивачем не доведено факту прострочення оплати з боку Відповідача, то відсутні й підстави для стягнення з останнього нарахованих Позивачем штрафних і фінансових санкцій.

Відповідач також заперечував в частині стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11600 грн., позаяк Позивачем документально не доведено, що заявлені ним витрати мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим.

Позивачем була подана відповідь на відзив, у якій Позивач зазначив, що:

- Авіаційні правила України, на які посилається Відповідач, набули чинності вже після здійсненої спірної поставки;

- при поставці товару Позивачем було надано Відповідачу усі необхідні супровідні документи. При цьому, Відповідач до виникнення спору не висував Позивачу жодних вимог з приводу неотримання передбачених Договором документів, і не відмовився від прийняття спірного товару та від Договору;

- Відповідачем при прийманні спірного товару у порушення Інструкцій П-6 та П-7 не складались акти в яких вказувалося про відсутність супровідних документів, представник Позивача на процедуру приймання продукції не викликався, не залучалися Відповідачем й незалежні особи для складання актів невідповідності поставки, акта рекламації;

- заперечуючи проти зауважень Відповідача про відсутність доказів проходження у Відповідача вхідного контролю, Позивач посилаючись на практику Верховного Суду у подібних спорах зауважив, що з огляду на відсутність у договорі умов щодо терміну, у якій Відповідач повинен провести вхідний контроль товарів, а також оскільки у договорі фактично не визначено термін оплати товару, такий товар має бути оплачений після отримання його Відповідачем;

- щодо заперечень Відповідача щодо покладення на нього витрат на правничу допомогу, то Позивач вказав, що заявлений ним розмір витрат є обґрунтованим та співмірним із ціною позову, такі витрати були понесені Позивачем внаслідок винної поведінки Відповідача, а тому він вимушений був звертатися за професійною правничою допомогою з метою захисту свого порушеного права. Позивач не зобов`язаний обґрунтовувати кількість витраченого адвокатом часу, а лише повинен надати суду підтвердження кількості витраченого часу.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не надав, як і не надав жодних доказів на спростування тверджень Позивача та обґрунтування своєї позиції.

Тому судом здійснюється розгляд справи за наявними документами та із врахуванням наданих сторонами пояснень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) було укладено Договір, за умовами якого Продавець зобов`язується протягом строку дії Договору поставити Покупцю товари, зазначені в пункті 1.3. Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.3 Договору передбачено найменування товару: радіоелектронне обладнання, код ДК 021:2015 - 34731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів» (Далі - Товар).

Номенклатурний перелік, асортимент, кількість товарів та ціна, які поставляються за цим Договором, передбачені у Специфікаціях (Додатках), що є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.4 Договору).

Загальна ціна Договору становить 636000,00 грн. з ПДВ (п. 3.1 Договору).

Пунктами 5.1-5.3 Договору передбачено, що строк поставки партії товару, його місце поставки та умови поставки товарів буде вказано в кожній Специфікації окремо.

За умовами п. 5.4 Договору поставка товарів здійснюється окремими партіями згідно з заявкою Покупця, переданою факсимільним зв`язком, або електронною поштою у рамках Специфікацій, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Право власності на товар, а також ризики випадкової втрати або пошкодження товару переходять від Постачальника до Покупця в момент передачі товару на склад покупця з підписанням відповідних товаросупровідних документів (п. 5.6 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки проводяться наступним чином:

- Покупець направляє Постачальнику (факсимільним зв`язком або електронною поштою) заявку на поставку партії товару в рамках Специфікацій, які є невід`ємними додатками до даного Договору;

- Постачальник передає Покупцю рахунок для оплати замовленої продукції;

- Покупець згідно рахунку в рамках Специфікацій (Додатків) проводить платіж, умови зазначаються в кожній специфікації окремо.

Розрахунок повинен відбуватися у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця. Днем оплати товару вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок Продавця (пп. 4.2, 4.3 Договору).

Згідно із п. 6.1 Договору Покупець зобов`язаний:

- приймати поставлені товари згідно з умовами цього Договору;

- своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання Сторонами (п. 10.1 Договору).

Закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п. 11.1 Договору).

Відповідною Специфікацією №1 до Договору було погоджено сторонами поставку Товару на суму 636000 грн. з ПДВ.

Цією Специфікацією, зокрема, передбачено, що:

- Товар (КПА ПС 04-315 для перевірки «Веер-М», у кількості 1 шт. на загальну суму 636000 грн. з ПДВ) повинен бути поставлений протягом 2 календарних днів з моменту отримання заявки від Покупця;

- умови поставки: СРТ, згідно з INCOTERMS - 2010;

- місце поставки: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 94:

- умови оплати: 100% оплата проводиться після поставки та проходження вхідного контролю на заводі Відповідача, з відстрочкою платежу 15 банківських днів.

Відповідачем на адресу Позивача було направлено заявку (лист) за вих. № 16.7 - 3640 від 29.10.2018 на відвантаження Товару за Договором.

Після укладання Договору Позивачем було складено та надіслано Відповідачу рахунок-фактуру №СФ-0000454 від 29.10.2018 на суму 636000 грн. на оплату зазначеного Товару.

На виконання умов Договору Позивачем було поставлено Відповідачу Товар за видатковою накладною №РН-0000002 від 17.01.2019 на суму 636000,00 грн. з ПДВ.

Ця видаткова накладна відписана уповноваженим представником Покупця без зауважень.

Вказані обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи копіями вище вказаних документів: Договору, Специфікації № 1, листа, рахунку-фактури, видаткової накладної та довіреності на уповноваженого на прийняття Товару представника Відповідача.

З пояснень Позивача слідує, що вказаний поставлений Товар був прийнятий Відповідачем у повному обсязі без зауважень, жодних вимог з приводу якості, кількості, комплектності товару відповідачем не було заявлено. Однак, Відповідач за цей Товар не розрахувався.

Як слідує із пояснень Відповідача, то він вважає, що у нього строк оплати не настав, позаяк Позивач не передав йому усіх товаросупровідних документів на Товар, і що цей Товар ще не пройшов вхідного контролю на заводі Відповідача.

Досліджуючи за встановлених обставин питання поставки та прийняття Товару Відповідачем, а також визначаючи строки оплати цього Товару, судом враховано наступне.

Частинами 1, 4 ст. 268 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 662 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов Договору Продавець повинен поставити Покупцю товари, якість яких відповідає технічним умовам (ТУ) заводу-виробника, відповідним ГОСТам, характеристикам та вимогам державних стандартів, встановленим для цієї групи товарів (п. 2.1 Договору).

Продавець зобов`язаний на товари, які постачаються за цим Договором, видати документ (паспорт, сертифікат якості, бирку, тощо, з мокрою печаткою відділу технічного контролю (ВТК) підтверджуючий якість із посиланням на відповідні ГОСТи, ОСТи, ТУ, або ін., видаткову накладну (п. 2.2 Договору).

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що Продавець здійснює поставку кожної партії товару з додаванням необхідної документації на товар (видаткова накладна, паспорт (сертифікат) якості виробника на товар).

Таким чином, із умов Договору випливає, що дійсно поставка Товару повинна відбуватися разом із відповідними товаросупровідними документами на цей Товар.

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що приймання товару по кількості і якості проводиться Покупцем відповідно до Інструкції №П-6 від 15.06.1965 «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» (далі - Інструкція № П-6) та Інструкції №П-7 від 25.04.1966 « 0 порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» (далі - Інструкція № П-7) затверджених Держарбітражем з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 12 Інструкції № П-6 приймання продукції за кількістю здійснюється по транспортним і супровідним документам (рахункові-фактурі, специфікації, описові, пакувальним ярликам і ін.) відправника (виготовлювача). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Пунктом 14 Інструкції № П-7 передбачено, що Приймання продукції по якості й комплектності проводиться в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами постачання, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також по супровідних документах, що засвідчують якість і комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура. специфікація і т. п.). Відсутність вказаних супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що поступила, і в акті вказується, які документи відсутні.

Пунктом 6 Інструкції № П-7 передбачено, що приймання продукції по якості та комплектності проводиться на складі отримувача в наступні строки:

а) при іногородній поставці - не пізніше 20 днів, а при поставці продукції, що швидко псується - 24 год. після видачі продукції органом транспорту або надходженні її на склад отримувача при доставці продукції постачальником або при вивозі продукції отримувачем;

б) при поставці в межах одного міста - не пізніше 10 днів, а при поставці продукції, що швидко псується - 24 год. після надходження продукції на склад отримувача.

Відповідно до п. 16 Інструкції № П-7 при виявлені невідповідності якості, комплектності, маркування отриманої продукції, тари або упаковки вимогам стандартів, технічним умовам, кресленням, зразкам (еталонам) договір) або даним, зазначеним на маркуванні та супровідних документах, що підтверджують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), отримувач призупиняє подальший прийом продукції і складає акт, в якому зазначає кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийомі дефектів.

Отримувач зобов`язаний викликати для участі у продовженні приймання продукції та складання двостороннього акта представника виробника (відправника) з іншого міста, якщо це передбачено в основних та особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах та договорі.

Пунктом 20 Інструкції № П-7 встановлено порядок проведення перевірки якості продукції за відсутності представника виробника (відправника). Так, у разі неявки на виклик отримувача (покупця) у встановлений строк та у випадках, коли виклик представника не є обов`язковим, то перевірка якості поставленої продукції здійснюється за участі представника відповідної галузевої інспекції по якості продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості.

При відсутності відповідної інспекції по якості або бюро товарних експертиз у місці знаходження отримувача (покупця), при відмові їх направити представника або неявки його за викликом отримувача (покупця) перевірка відбувається:

а) за участі компетентного представника іншого підприємства (організації), що направлений керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участі компетентного представника громадськості підприємства-отримувача, призначеного керівником підприємства із числа осіб, що затверджені рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профсоюзу цього підприємства, або

в) самостійно підприємством-отримувачем, якщо виробник (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

За результатами проведення перевірки відповідно до п. 29 Інструкції № П-7 складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.

Таким чином, у Відповідача було 20 днів на проведення процедури приймання продукції (вхідного контролю), і у випадку виявлення неякісного, некомплектного товару він зобов`язаний був призупинити прийомку продукції, викликати представника Позивача для складання акта про фактичну якість та комплектність продукції.

Згідно з п. 2.5 Договору, у випадку виявлення невідповідності товарів при прийманні або в період гарантійного строку вимогам, передбаченим п. 2.1 цього Договору, або поставки не укомплектованих товарів Покупець направляє повідомлення Продавцю про направлення уповноваженого представника для складання Акту рекламації. Продавець зобов`язаний направити свого уповноваженого представника протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання повідомлення.

З пояснень Позивача слідує, що Відповідачем такі акти, передбачені Інструкціями П-6 та П-7 не складалися, представник постачальника на процедуру приймання продукції не викликався, як і представник бюро експертиз чи інший спеціаліст у відповідній галузі.

Крім того, Відповідач не повідомив про відсутність документів, що підтверджують якість товару та документів, що підтверджують гарантії виробника; не відправив повідомлення про виклик представника постачальника для спільного приймання продукції, що було передбачено нормами Інструкцій та н.2.5. Договору.

Зворотного матеріали справи не містять, і Відповідачем перед судом не доведено. Як і не надано жодного доказу на спростування зазначеної обставини.

Отже, судом встановлено відсутність жодних заперечень з боку Відповідача при прийманні продукції відносно кількості, якості, асортименту та комплектності товару у момент отримання товару на склад, і в строки, передбачені нормами наведених Інструкцій, а також заперечень щодо неналежного виконання Позивачем його договірних зобов`язань за Договором в асортименті, кількості, в строки, за ціною та якісними характеристиками, які б були направлені постачальнику в передбачений строк належними засобами зв`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

У матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач у розумний строк, і крім того у строк до передачі до суду цього спору, вимагав у Позивача передання йому документів, що стосуються спірного Товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до Договору. У справі також відсутні докази на підтвердження того, що Відповідач відмовився від Договору та повернув Товар Позивачу.

Натомість у матеріалах справи наявна видаткова накладна, яка підтверджує факт прийняття Відповідачем Товару.

За таких обставин справи суд дійшов висновку, що поставлений Позивачем Товар був прийнятий Відповідачем.

Щодо заперечень Відповідача щодо відсутності доказав проходження вхідного контролю, то суд виходить із наступного.

Вхідний контроль, який передбачений умовами Договору та Специфікацією, мав здійснюватися Відповідачем за правилами встановленими цим Договором та Інструкціями №№ П-6 та П-7, проте, вказаних умов Договору та Інструкцій Відповідачем дотримано не було, останній не повідомляв Позивача про порушення при поставці Товару, на прийомку Товару його не викликав.

А тому, суд дійшов висновку, що Відповідачем у порушення ст. 74 ГПК України не доведено суду належними і допустимими доказами факту того, що поставлений Позивачем Товар не відповідає вимогам Договору.

Такий вхідний контроль, враховуючи положення п. 6 Інструкції № П-7, повинен був бути здійснений протягом не більше 20-ти днів з моменту поставки Товару. Відповідачем не доведено суду, що для проходження такого вхідного контролю йому необхідно більш тривалий строк.

Тому, суд дійшов висновку, що поставлений Товар прийнятий Відповідачем без зауважень, оскільки протилежного суду не доведено, не був повернутий Позивачу в установленому законом порядку, а відтак підлягає оплаті.

Судом при цьому враховано, що пунктом 2.4 Договору передбачено, що гарантійний строк протягом якого Продавець гарантує якість товарів відповідає гарантійному строку заводу-виробника.

Відтак, Відповідач не позбавлений права протягом гарантійного строку висунути Позивачу якісь претензії щодо якості поставленого Товару.

Щодо строку оплати, то суд виходять з наступного.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, враховуючи зазначені положення Закону, умов Договору (пп. 4.1, 5.7 Договору, додатку № 1 (Специфікація № 1) до Договору) та Інструкції, Відповідач повинен був здійснити оплату вартості поставленого Позивачем Товару в строк до 27.02.2019 (до 20 календарних днів проходження вхідного контролю + 15 робочих днів відстрочки платежу).

Однак Відповідач за отриманий від Позивача Товар у цей строк не розрахувався.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, пунктом 7.3 Договору передбачено, що за прострочення виконання зобов`язань за Договором понад тридцять днів з винної сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

За прострочення оплати Позивачем за період з 08.02.2019 до 30.01.2020 нараховано Відповідачу 18661,81 грн. 3% річних та 13384,93 грн. інфляційних втрат, а також 44520 грн. штрафу.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум заборгованості, і визнано його частково обґрунтованим та арифметично правильним. Судом здійснено перерахунок нарахованих Позивачем на підставі ст. 625 ЦК України фінансових санкцій, позаяк судом встановлено інший період виникнення у Відповідача прострочення оплати (починаючи з 28.02.2020).

Відтак, за розрахунками суду за період з 28.02.2019 до 30.01.2020 (дата по яку здійснюється нарахування самим Позивачем) правомірними є наступні нарахування.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
28.02.2019 - 30.01.1.02717273.48653273.48

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
63600028.02.2019 - 30.01.20203373 %17612,04

Оскільки Позивач просить стягнути з Відповідача інфляційні втрати в межах зазначеної вище суми інфляційних, то позов у цій частині підлягає задоволенню у сумі заявленій Позивачем, а саме: у сумі 13384,93 грн. інфляційних втрат. А 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 17612,04 грн.

Розрахунок штрафу нарахованого на підставі п. 7.3 Договору підлягає задоволенню в повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 44520 грн.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду заявах по суті справи, письмових поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо заявленого Позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу та заперечень Відповідача щодо покладення на нього таких витрат, то судом враховано наступне.

Позивачем заявлено до стягнення судові витрати у загальній сумі 18000 грн.

На підтвердження факту понесення цих витрат Позивачем до матеріалів справи додані наступні належні та допустимі докази:

- договір-доручення про надання правової допомоги від 04.07.2019;

- додаткова угода № 1 від 11.12.2019 до цього договору-доручення;

- акти приймання-передачі: № ОУ-0000004 та № ОУ-0000022 виконаних робіт на загальну суму 18000 грн.

- рахунки-фактури: № СФ-0000034 від 19.02.2020, № СФ-0000154 від 21.08.2020:

- платіжні доручення: № 365 від 19.02.2020, № 489 від 21.08.2020;

- детальні розрахунки суми гонорару за надану правову допомогу (додатки до вищевказаних актів приймання-передачі).

Враховуючи, що ухвалою суду від 17.09.2020 заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог залишено без розгляду, то витрати понесені Позивачем за підготовку адвокатом цієї заяви у сумі 1600 грн. не підлягають покладенню на Відповідача.

Решта витрат Позивача на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на Відповідача, всього у сумі 16375,84 грн., оскільки розмір цих витрат підтверджений належними та допустимими доказами, є обґрунтованим та відповідає критеріям розумності, співмірності із ціною позову.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, Відповідачем не доведено суду, що понесені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу не мають характеру необхідності, що їх розмір є нерозумним та невиправданим. Відповідачем не доведено перед судом, що заявлений Позивачем розмір таких витрат є необґрунтовано високим, суттєво завищеним та не відповідає існуючим ринковим цінам на аналогічні послуги. Наведені у відзиві на позов доводи Відповідача не були підтверджені жодними доказами, і по суті є загальними фразами.

Виходячи із положень чинного законодавства, зокрема зі змісту положень ГПК України, позивач не зобов`язаний обґрунтовувати кількість часу витраченого адвокатом, а лише зобов`язаний підтвердити таку кількість витраченого часу.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (03151 м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 94; ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» (69035, м. Запоріжжя, вул. Брянська, будинок 15, офіс 25; ідентифікаційний код 41071921) 636000 грн. (шістсот тридцять шість тисяч гривень) боргу, 13384,93 грн. (тринадцять тисяч триста вісімдесят чотири гривні 93 копійки) інфляційних втрат, 17612,04 грн. (сімнадцять тисяч шістсот дванадцять гривень 4 копійки) 3% річних, 44520 грн. (сорок чотири тисячі п`ятсот двадцять гривень) штрафу, а також 10672,75 грн. (десять тисяч шістсот сімдесят дві гривні 75 копійок) судового збору та 16375,84 грн. (шістнадцять тисяч триста сімдесят п`ять гривень 84 копійки) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків