СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. Справа № 917/66/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Шевель О.В.

за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокуратури Полтавської області (вх.№3525 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 04.10.2019 (рішення ухвалено суддею Солодюк О.В. у приміщенні господарського суду Полтавської області 04.10.2019 об 11:41 год., повний текст рішення складено 15.10.2019) у справі №917/66/19

за позовом першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Лубни, Полтавська область в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава

до 1) Фермерського господарства "Рада 2015", м. Глобине, Полтавська область,

2) ОСОБА_1 , м. Глобине, Полтавська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Криворудська сільська рада Семенівського району Полтавської області, с. Крива Руда, Семенівський район, Полтавська область,

про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення 1144 043,70 грн. збитків.

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, в якому просив розірвати договір оренди землі, зареєстрований 18.03.2014, номер запису про інше речове право 5021151, що укладений між ОСОБА_1 та ГУ Держземагенства у Полтавській області; зобов`язати ФГ "Рада 2015" повернути у володіння держави земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0618, площею 440 га ріллі, що розташована на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області за актом прийму-передачі; стягнути з ФГ "Рада 2015" збитки (упущену вигоду) у розмірі 1144043,7 грн. на користь Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.10.2019 у справі №917/66/19 у позові відмовлено повністю. Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення виходив, зокрема, з того, що вина та протиправна поведінка відповідачів прокурором та позивачем документально не підтверджена та не доведена, а також врахував, що позивач не вживав відповідних заходів щодо отримання орендної плати відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 440,0 га, яка затверджена рішенням сьомої сесії сьомого скликання Семенівської районної ради Полтавської області від 31.05.2016 в розмірі 7 відсотків від нормативної грошової оцінки землі (8 відсотків від нормативної грошової оцінки землі зі строком дії договору оренди 7 років згідно листа позивача від 02.08.2016 р.).

Прокуратура Полтавської області звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 04.10.2019 у справі №917/66/19 та прийняти нове рішення, яким позов першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області задовольнити у повному обсязі; повернути судовий збір в сумі 20684,66 грн. на рахунок прокуратури Полтавської області; стягнути на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати на сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 31026,99 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначав, що внаслідок невиконання відповідачами умов договору, держава більше двох років не отримувала орендну плату за землю у визначеному законом порядку та розмірі; висновки суду щодо об`єктивності причин з яких орендар був позбавлений можливості виконати умови договору є помилковим, оскільки, жодних перешкод у ОСОБА_1 не було. За твердженням прокурора, оскільки другий відповідач не вчинив передбачені законодавством та умовами договору оренди землі у зв`язку з затвердженням та набуттям чинності нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тому його поведінка є протиправною. Крім того, наявна вина відповідача в ухиленні від вчинення дій щодо внесення змін до договору оренди землі та причинний зв`язок між шкодою, завданою власнику земельної ділянки та протиправною поведінкою заподіювача. Прокурор зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не вживало заходів щодо отримання орендної плати відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, однак в даному випадку суд не взяв до уваги, що саме бездіяльність уповноваженого органу стала підставою для захисту інтересів держави прокурором та відповідно звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 поновлено прокуратурі Полтавської області строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 04.10.2019 у справі №917/66/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокуратури Полтавської області; встановлено учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 30.01.2020.

14.01.2020 від відповідачів надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№298).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 зупинено провадження у справі №917/66/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №912/2385/18; ухвалено сторонам невідкладно повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №912/2385/18.

20.07.2020 на офіційному веб сайті Єдиного державного реєстру судових рішень опубліковано повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.

Згідно положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 поновлено провадження у справі №917/66/19; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 15.09.2020.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, хоча були повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

У січні 2019 перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду з позовом, в якому просив розірвати договір оренди землі, зареєстрованого 18.03.2014, номер запису про інше речове право 5021151, що укладений між ОСОБА_1 та ГУ Держземагенства у Полтавській області; зобов`язати ФГ "Рада 2015" повернути у володіння держави земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0618, площею 440 га ріллі, що розташована на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області за актом прийму-передачі; стягнути з ФГ "Рада 2015" збитків (упущеної вигоди) у розмірі 1144043,7 грн. на користь Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначав, що Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області під час опрацювання відомостей отриманих в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000100 від 19.07.2018, встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді у зв`язку з допущенням порушень вимог земельного законодавства в ході виконання умов договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Так, 14.03.2014 між ОСОБА_1 (орендар) та Головним управлінням Держземагенства в Полтавській області (орендодавець) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 440,0000 га., у тому числі пасовища - 440,0000 га., кадастровий номер земельної ділянки - :00:002:0618 для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області. За результатами опрацювання прокуратурою відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді встановлено, що на даний час зміни до договору оренди землі від 14.03.2014 у відповідності до вимог наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 10.07.2015 р. за №206/0/75-15-СГ "Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки" не внесено. Разом з цим, згідно умов договору та вищевказаного наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у ОСОБА_1 з 31.05.2016 виник обов`язок укласти з ГУ Держгеокадастру у Полтавській області додаткову угоду, якою внести зміни до договору оренди землі в частині нормативної грошової оцінки, яка є основою для обрахунку та сплати орендної плати. Однак, ОСОБА_1 від свого обов`язку, передбаченого п. 12 договору оренди землі, переглянути розмір орендної плати у зв`язку з проведенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки ухиляється, чим спричиняє збитки у вигляді недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0618. Невиконання вимог договору щодо перегляду розміру орендної плати за землю є істотною обставиною, яка в значній мірі позбавляє орендодавця того, що він розраховував отримати, дана обставина прямо визначена п. 38 договору оренди землі, як така, що є підставою для припинення договору, а тому, невиконання орендарем цього обов`язку є підставою для розірвання договірних відносин у судовому порядку. У зв`язку з ухиленням ОСОБА_1 від виконання умов договору про перегляд розміру орендної плати, фактично сплачено лише 234587,40 грн., що спричинило шкоду (упущену вигоду) у розмірі 1144043,70 грн.

Прокурор зазначає, що орендодавцем спірної земельної ділянки є ГУ Дкржгеокодастру у Полтавській області, яким протягом тривалого часу не вживаються заходи щодо усунення відповідних порушень умов договору, стягнення спричинених такою протиправною поведінкою збитків, а тому даний позов пред`явлено прокурором в інтересах держави в особі ГУ Держгеокодастру у Полтавській області, оскільки з огляду на вищевикладене, використання всупереч встановленого договором та законом порядку земельної ділянки сільськогосподарського призначення істотно суперечить інтересам держави, однак орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження не вживає, що обумовлює необхідність звернення з даним позовом саме прокурора.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.05.2019, зокрема, запропоновано прокуратурі надати суду належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону щодо права прокуратури подавати позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (докази нездійснення Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області захисту інтересів держави до компетенції якого віднесені відповідні повноваження); уточнити зміст позовних вимог щодо кожного відповідача.

24.06.2019 прокуратурою на виконання вимог ухвали суду від 28.05.2019 надано уточнення позовних вимог, в якій прокуратура просить: розірвати договір оренди землі, зареєстрований 18.03.2014, номер запису про інше речове право 5021151, укладений між ОСОБА_1 та ГУ Держземагенства у Полтавській області; зобов`язати ФГ "Рада 2015" та ОСОБА_1 повернути у володіння держави земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0618, площею 440 га ріллі, що розташована на території Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області за актом прийму-передачі; стягнути з ФГ "Рада 2015" та ОСОБА_1 збитки (упущену вигоду) у розмірі 1144043,7 грн. на користь Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Обґрунтовуючи право звертатися з позовом в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прокурор зазначав, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області протягом тривалого часу не вживаються заходи щодо усунення порушень умов договору, стягнення спричинених такою протиправною поведінкою збитків, не дивлячись на неодноразові повідомлення від правоохоронних органів про факти порушення вимог земельного законодавства орендарем. Так, у ході розслідування кримінального провадження №0000100 від 19.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області направлялися листи від 04.07.2018, 08.08.2018, 17.09.2018, 01.09.2018. Окрім того, Криворудською сільською радою Семенівського району було інформовано ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про факти порушень вимог законодавства під час використання спірної земельної ділянки орендарем (лист від 22.06.2018). У відповідь на вказані листи отримано повідомлення про відмову на вжиття будь - яких заходів, спрямованих на повернення земельних ділянок з незаконного користування. Вищевикладене, на думку прокурора, свідчить про усвідомлену пасивну поведінку ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, яка полягає в усвідомленні порушення інтересів держави. Вказаний орган має відповідні повноваження для захисту вказаних інтересів, проте за їх захистом до суду не звертається та самостійно порушення не усуває.

04.10.2019 прийнято оскаржуване рішення.

Надаючи власну оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01 квітня 2008 року №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Системне тлумачення статті 53 Господарського процесуального кодексу України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

На виконання ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор був зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це орган уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, який мав розглянути таке звернення та вжити заходів щодо захисту інтересів держави. Та лише не вжиття таких заходів у розумний строк з боку вказаного органу або немотивована відмова вжити такі заходи є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності, і дають підстави прокурору для звернення з позовом до суду в інтересах держави.

На підтвердження обставин бездіяльності ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прокурором надано, зокрема:

- лист СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області від 08.08.2018, в якому слідчий просив надати відомості про те, чи проводилась за фактом незаконної зміни цільового призначення земельної ділянки перевірки ГУ Держгеокадастру у Полтавській області? чи складалися за результатами перевірки акт обстеження, припис, які результати перевірки? Чи встановлені особи, з вини яких допущено порушення земельного законодавства та чи притягнуто їх до відповідальності?

У відповідь на вказаний лист ГУ Держгеокадастру у Полтавській області зазначало, що управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ перевірка дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0618 площею 440,00 га не проводилась та здійснення заходу державного контролю дотримання вимог земельного законодавства шляхом проведення перевірки ГУ не вбачає (лист від 13.08.2018);

- листи СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області від 01.09.2018 та 17.09.2018, в яких слідчий просив надати відомості про те, чи переукладався договір оренди земельної ділянки після зміни цільового призначення ділянки, а також відомості про середній розмір орендної плати за 1 га ріллі в Полтавській області за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки;

- лист Криворудської сільської ради Семенівського району від 22.06.2018, в якому сільрада просила провести обстеження земельної ділянки, скласти акт обстеження та визначити розмір шкоди завданої її нецільовим використанням; вжити відповідних заходів контролю та інспекторського реагування.

- відповідь ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 22.10.2018 на лист прокурора Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури від 18.10.2018, в якій зазначається, що 24.06.2016 були внесені зміни щодо виду угідь земельної ділянки за кадастровим номером :00:002:0618 площею 440 га, яка перебуває в оренді ОСОБА_1 . Також ГУ Держгеокадастру у Полтавській області зазначало, що у відділі відсутня інформація щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Вказані обставини, за твердженням прокурора, свідчать про бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Полтавській області щодо захисту порушених інтересів держави.

Проте, колегія суддів зазначає, що вищенаведене листування не є безумовною підставою для звернення до суду прокурора в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, оскільки ці докази не свідчать про те, що вказаний орган не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом, а сама по собі обставина не звернення з позовом протягом певного часового періоду не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 912/2385/18 звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

З висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у підпунктах 76-81 вказаної постанови слідує, що для підтвердження підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Таке повідомлення за своїм характером має спонукати уповноважений орган до вчинення відповідних дій по вжиттю заходів щодо захисту інтересів держави. І лише явне немотивоване «ігнорування» цього повідомлення (попередження) вказаним органом або неналежне (не відповідно до закону) реагування на нього, дає підстави прокурору для самостійного (субсидіарного) вжиття заходів, зокрема, шляхом звернення до суду з позовом.

За матеріалами справи прокурор 10.01.2019 звернувся до господарського суду з позовною заявою від 03.01.2019 №01/05-301-19. До позову надано повідомлення на адресу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 03.01.2019 про намір звернутися до суду з позовною заявою.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що прокурором не надано будь-яких доказів направлення (вручення) вказаного повідомлення на адресу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. Окрім того, вказані обставини не свідчать, що прокурором було надано органу місцевого самоврядування розумний строк на розгляд повідомлення та вжиття відповідних заходів щодо захисту інтересів держави або надання мотивованої відповіді. Фактично прокурор, передчасно звернувшись до суду, перебрав на себе функції компетентного органу, уповноваженого державою захищати відповідні інтереси, підмінивши його.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, не довів обставини бездіяльності компетентного органу (ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) по захисту інтересів держави, тобто не надав можливість спростувати стверджуване порушення інтересів держави або самостійно звернутись до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання відповідного повідомлення, а тому не підтвердив підстав представництва інтересів держави в суді відповідно положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

На вказані обставини суд першої інстанції увагу не звернув та, не з`ясувавши обставини наявності підстав представництва прокурором інтересів держави в суді, розглянув справу по суті.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Згідно ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Встановлення судом відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, означає, що позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, тому наявні підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

Такого ж висновку щодо застосування наведеної норми процесуального права дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2019 року у справі №925/226/18 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції внаслідок не з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема, щодо не підтвердження прокурором підстав представництва інтересів держави в суді відповідно положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", в порушення норм процесуального права, за наявності підстав для залишення позову прокурора без розгляду, розглянув його по суті, прийнявши рішення, у зв`язку з чим, наявні правові підстави для скасування оскаржуваного рішення та залишення позову прокурора без розгляду.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 226, 269, 275, 280-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокуратури Полтавської області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 04.10.2019 у справі №917/66/19 скасувати.

Позовну заяву першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.09.2020

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В. Шевель