ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Черкаси справа № 925/2/20

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця (м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі регіональної філії Одеська залізниця АТ Українська залізниця, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19

до товариства з обмеженою відповідальністю Завод спеціального обладнання, Черкаська область, Чорнобаївський район, с. Іркліїв, вул. Прикордонна, 3,

про стягнення 602178,77 грн санкцій за невиконання умов договору,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: участі не брав;

від відповідача: участі не брав.

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця, звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Завод спеціального обладнання про стягнення штрафних санкцій за договором поставки від 23.11.2018 №ОД/П-18-1133 НЮ в розмірі 602178,77 грн, в тому числі: 119 112,29 грн пені, 483 066,48 грн штрафу, та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за укладеним між сторонами договором відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки товару у визначений договором строк, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, обов`язок зі сплати яких передбачено договором та діючим законодавством.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.01.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.01.2020 проведення підготовчого засідання відкладено на 06 лютого 2020 року.

05.02.2020 представник відповідача надіслав до суду відзив від на позовну заяву, у якому у задоволенні позову просить відмовити повністю, оскільки відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.02.2020 проведення підготовчого засідання відкладено на 03.03.2020.

03.03.2020 позивач подав до суду письмову відповідь на відзив, у якій просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, відхилено клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи, задоволено заяву позивача про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 19 березня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.03.2020 відкладено підготовче засідання на 14.04.2020.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.05.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У зв`язку з посиленням протиепідемічних заходів та введенням жорсткого карантину на території України розгляд справи по суті було відкладено на 23.06.2020, 14.07.2020, 06.08.2020.

13.05.2020 представником відповідача подано до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. Відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 80% з мотивів об`єктивної неможливості виконати умови договору та введення обмежень на постачання імпортної продукції на територію України (автомобільні шасі).

05.08.2020 представник позивача подав до суду пояснення від 17.08.2020, у якому просить позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні 31.08.2020 були підписані вступна та резолютивна частини судового рішення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України - без його проголошення.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

23.11.2018 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця (замовником, позивач у справі), в особі начальника служби колії регіональної філії Одеська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця Залевського Руслана Юрійовича то головного інженера служби колії регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця Єрємєєва О.Ф., що діють на підставі довіреності від 01.11.2018 №2775, та Товариством з обмеженою відповідальністю Завод спеціального обладнання (виконавцем відповідач у справі), в особі директора Турченяка О.В., що діє на підставі Статуту, було укладено договір №ОД/П-18-1133НЮ (надалі договір, а.с. 5-7), за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`язання передати у власність замовника, а замовник зобов`язався оплатити товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток №1 до договору), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Договір підписано за результатами проведеного тендеру на закупівлю.

У пункті 1.2 договору, а також у додатку №1 до договору, визначено найменування товару: Автомобіль спеціалізований GERMES-K-AKR на базі шасі КрАЗ-65053-05 для перевезення вахтових бригад.

Відповідно до пункту 2.1 договору якість товару, що постачається повинна відповідати ТЗ №40876326/006:2018.

Згідно з п. 3.1 договору кількість товару визначається у специфікації (додаток №1 до договору), яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару не більше 45 календарних днів від дня отримання відповідної заявки замовника, але не пізніше 31.12.2018 з правом дострокового виконання.

Відповідно до пункту 6.4 договору загальна сума по договору становить 2 415 332,40 грн, у тому числі ПДВ 20% - 402555,40 грн.

Згідно з пунктом 7.2 договору розрахунки за поставлений товар здійснюються замовником протягом 30 календарних днів з дати поставки товару, але не раніше дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товару, який підлягає оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених чинним законодавством порядку та строки. У разі реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН з порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених чинним законодавством, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів після реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до пункту 11.1 договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором.

У пункті 11.3 договору передбачено відповідальність постачальника за порушення термінів поставки продукції, а саме: у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару, за кожний день затримки; за порушення термінів поставки продукції, передбачених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції.

Замовник має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань постачальником, при виявленні не конкурентноспроможності на товар, при невідповідності якості поставленого товару встановленим вимогам, при невиконанні пункту 5.1 договору, повідомивши постачальника у строк не менш ніж 20 днів до такого розірвання (пункт 15.2 договору).

Відповідно до пункту 16.2 договору строк його дії цього встановлюється сторонами з моменту його підписання і до 31.12.2018, а в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по договору до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього договору.

На виконання умов договору, позивач 29.11.2018 направив на адресу відповідача заявку №Пмех-09/1148 на постачання чотирьох одиниць автомобілів спеціалізованих GERMES-K-AKR на базі шасі КрАЗ-65053-05 для перевезення вахтових бригад у терміни та згідно умов передбачених договором (а.с. 9).

Згідно з інформацією з офіційної сторінки Укрпошти заявку отримано відповідачем 07.12.2018 (а.с. 10). Проте, в порушення умов договору, відповідач поставку товару у визначені строки не здійснив, що призвело до невиконання умов договору в повному обсязі.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією від 11.02.2019 №НЮ-09/3 з вимогою сплатити штрафні санкції на загальну суму 586 120,80 грн та попереджено про звернення до суду у випадку невиконання даної претензії (а.с. 11).

Листом від 05.02.2019 №05/02/1 відповідач повідомив позивача, що Російською Федерацією введені певні обмеження щодо Приватного акціонерного товариства АвтоКрАЗ і товариство не зможе виконати свої зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили. У зв`язку з чим товариство проводить роботи з пошуку нових постачальників комплектуючих та матеріалів і проводить дослідження зразків продукції для укладення договорів на поставку, що займе додатковий час. Вказано, що на даний час відповідач готовий здійснити поставку автомобілів у погоджений термін та просить позивача підтвердити готовність прийняти автомобілі та здійснити оплату їх вартості (а.с. 12).

Листом від 19.02.2019 №ПЮ-14/129 позивач повідомив відповідача, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо постачання товару у строк до 31.12.2018, він в односторонньому порядку розриває договір (а.с. 13).

У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором у частині поставки товару у строки, передбачені договором, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення штрафних санкцій.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим - приписи частини 1 ст. 236 ГПК України.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями та приписами ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом, правовідносини сторін виникли на підставі письмового двостороннього оплатного консенсуального строкового договору поставки.

За своєю правовою природою Договір №ОД/П-18-1133НЮ від 23.11.2018 є договором поставки (як різновид купівлі-продажу ст. 655 ЦК) і відповідає вимогам ст. 712 Глави 54 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати гроші, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, - є господарським зобов`язанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки №ОД/П-18-1133НЮ від 23.11.2018 не оспорюється сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку на момент невиконання відповідачем зобов`язання. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Цивільного кодексу України (загальна норма) та Господарського кодексу України (спеціальна норма). Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом (стаття 266 Господарського кодексу України).

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. (статті 669, 671 Цивільного кодексу України).

Водночас, судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору та не здійснив поставку визначеного у договорі товару.

19.02.2019 позивач повідомив відповідача, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо постачання товару у строк до 31.12.2018, він в односторонньому порядку розриває договір, оскільки не досягнута мета договору.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частина 2 статті 217 Господарського кодексу України).

Види оперативно-господарських санкцій, визначені у статті 236 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 якої у господарських договорах сторони можуть передбачити такий вид оперативно-господарських санкцій, як відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо).

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Як зазначено вище, судом встановлено, що відповідачем були порушені умови договору у частині поставки товару у визначений договором строк, що відповідно пункту 15.3 договору стало підставою для односторонньої відмови позивача від виконання договору.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідальність постачальника за порушення термінів поставки продукції передбачена умовами договору у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару, за кожний день затримки та штрафу у розмірі 20% від суми непоставленої у строк продукції.

Позивач з посиланням на положення статті 549 Цивільного кодексу України та пункту 11.3 договору нарахував відповідачу 119112,29 грн пені за період з 01.01.2019 до 19.02.2019 та 483066,48 грн штрафу. Вказане право позивача відповідає умовам договору та підтверджується обставинами справи.

Суд при прийнятті рішення не враховує посилання відповідача на лист від 05.02.2019 вих. №05/02/1 про введені Російською Федерацією певні обмеження щодо Приватного акціонерного товариства АвтоКрАЗ (а.с. 12), оскільки обмеження стосуються лише ТОВ «Торговий дім «АвтоКрАЗ», а автовиробник об`єднання «АвтоКрАЗ» є національним виробником великовагових та спеціальних автомобілів в м. Кременчук Полтавської області.

Відповідач подав суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, яке обґрунтоване тим, що позивачем не надано доказів завдання йому збитків, а відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів з метою недопущення господарського правопорушення, що підтверджується листами, доданими до відзиву. Проте позивач відмовився від отримання автомобілів спеціалізованих GERMES-K-AKR на базі шасі КрАЗ-65053-05 для перевезення вахтових бригад та повідомив про одностороннє розірвання договору. Враховуючи надмірно великий розмір штрафних санкцій та підстави, якими було викликано порушення строків виконання зобов`язання, а також відмову позивача від договору та відсутність завданих позивачу збитків, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 80%.

Здійснивши перевірку правильності нарахування штрафних санкцій та враховуючи заяву відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає:

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (стаття 217 Господарського кодексу України).

Водночас, частиною 2 статті 233 Господарського кодексу України визначено, що якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З огляду на наведені правові норми, клопотання відповідача та те, що внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач не зазнав збитків, суд вважає, що нараховані позивачем штрафні санкції є надмірно великими до суми договору, тому з урахуванням прав та господарських інтересів відповідача зменшує їх на 50%, частково задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця - у сумі 59556,15 грн пені та 241533,24 грн штрафу. В решті вимог позивачеві належить відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, судовий збір підлягає до відшкодування за рахунок відповідача у розмірі 4516,34 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Завод спеціального обладнання, вул. Прикордонна, 3, с. Іркліїв, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19950, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця, вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

59556,15 грн пені, 241533,24 грн штрафу, 4516,34 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 10.09.2020.

Суддя Г.М. Скиба