ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3252/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Вакаренко І.В., довіреність № 01-36/9, дата видачі : 01.06.20;

Від відповідача: не з`явився;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Малого підприємства "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області у складі судді Гута С.Ф. розглядається справа за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Малого підприємства "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про виселення, а саме: виселити Мале підприємство "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Катерининська, 1, м. Одеса, 65026, ) з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 18,0 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, 8/11, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, р/р 4299, МФО 820172 в Державній казначейській службі України, м. Київ, ).

13.01.2020 року представником відповідача через канцелярію господарського суду Одеської області було подано клопотання про зупинення провадження у справі №916/3252/19. Відтак, відповідач зазначив, що суддею Петровим В.С. розглядалась справа №916/1812/16 за позовом Малого підприємства „Картопляники у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради та Юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсними рішень виконкому та свідоцтв про право власності, визнання права власності на нежилі приміщення, скасування державної реєстрації права комунальної власності. 30.09.2016р., було прийнято рішення господарського суду Одеської області, яким було задоволено позовні вимоги, визнано недійсним свідоцтво про право власності па нежиле приміщення 2-го поверху, загальною площею 18,0 кв.м, основною площею 14,5 кв.м, розташоване за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Воронцовський , 8/11, за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07.09.2009 року серія САС № 427280, визнано за Малим підприємством „Картопляники '' у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, 1; ) право власності на нежиле приміщення другого поверху загальною площею 18,0 кв.м за адресою: м. Одеса, Воронцовський провулок, 8/11 та скасовано здійснену 22.05.2014 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежилі приміщення другого поверху загальною площею 18 кв.м за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Воронцовський, 8/11 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). З урахуванням зазначеного, прошу суд зупинити провадження у справі №916/3252/19 до набрання законної сили рішення господарського суду Одеської області №916/1812/16 судді Петрова В.С., яким було визнано право власності стосовно оспорю ванного об`єкту. У разі не задоволення зазначеного клопотання, яке може призвести до тривалих розглядів судових справ, затягування судового процесу та не можливості отримання прибутку із об`єктів, які знаходились у праві власності, що підтверджується вказаним вище рішенням господарського суду Одеської області від 30.09.2016р. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як встановлено судом за даними бази КП "Діловодство спеціалізованого суду" та відомості з ЄДРСР (http://reyestr.court.gov.ua/Review/61849896), Господарським судом Одеської області (суддею Петровим В.С.) розглядалась справа №916/1812/16 за позовом Малого підприємства „Картопляники у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради та Юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсними рішень виконкому та свідоцтв про право власності, визнання права власності на нежилі приміщення, скасування державної реєстрації права комунальної власності.

Рішенням Господарського судом Одеської області від 30.09.2016р. (суддею Петровим В.С.) позов було задоволено, а саме:

- визнано недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради: від 30.09.2004 р. № 586 в частині, що стосується нежилого приміщення 1-го поверху, № 504, загальною площею 189,6 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1;

- визнано недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.11.2004 р. № 710 в частині, що стосується нежилого приміщення 1-го поверху загальною площею 132,6 кв.м, основною площею 119,3 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 5;

- визнано недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.03.2005 року № 123, в частині, що стосується нежилого приміщення 2-го поверху загальною площею 18,0 кв.м, основною площею 14,5 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, Воронцовський провулок, 8/11;

- визнано недійсним свідоцтво про право власності на нежиле приміщення 1-го поверху № 504, загальною площею 189,6 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1, за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 08.11.2004 року серія САА № 430625;

- визнано недійсним свідоцтво про право власності на нежиле приміщення 1-го поверху загальною площею 132,6 кв.м, основною площею 119,3 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 5, за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07.09.2009 року серія САС № 427294

- визнано недійсним свідоцтво про право власності на нежиле приміщення 2-го поверху, загальною площею 18,0 кв.м, основною площею 14,5 кв.м, розташоване за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Воронцовський , 8/11, за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07.09.2009 року серія САС № 427280;

- визнано за Малим підприємством „Картопляники" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, 1; ) право власності на нежиле приміщення першого поверху № 504 загальною площею 189,6 кв.м за адресою: м. Одеса, Катерининська, 1;

- визнано за Малим підприємством „Картопляники" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, 1; ) право власності на нежиле приміщення підвалу площею 132,6 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 5;

- визнано за Малим підприємством „Картопляники" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, 1; ) право власності на нежиле приміщення другого поверху загальною площею 18,0 кв.м за адресою: м. Одеса, Воронцовський провулок, 8/11;

- скасовано здійснену 13.12.2004 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежиле приміщення першого поверху загальною площею 189,6 кв.м за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Катерининська, 1 (реєстраційний номер майна 9000798);

- скасовано здійснені 27.05.2014 р. та 29.05.2014 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державні реєстрації права комунальної власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежиле приміщення підвалу площею 132,6 кв.м за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Катерининська, 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та реєстраційний номер майна: 28385556);

- скасовано здійснену 22.05.2014 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежилі приміщення другого поверху загальною площею 18 кв.м за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Воронцовський, 8/11 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Наразі, як свідчать дані бази КП "Діловодство спеціалізованого суду" 17.10.2016р. від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за вх.№2369/16 надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського судом Одеської області від 30.09.2016р. (суддя Петров В.С.).

18.10.2016р. та 02.11.2016р. від Одеської міської ради надійшли дві апеляційні скарги за вх.№2376/16 та вх.№2519/16 на рішення Господарського судом Одеської області від 30.09.2016р. (суддя Петров В.С.).

Крім того, було встановлено, що Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.2018, колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1, суддів Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної призначено у справі №916/1812/16 додаткову судову економічну експертизу, матеріали справи направлено до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та зупинено апеляційне провадження у справі на час проведення експертизи та до надходження від Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку судової економічної експертизи та повернення матеріалів справи №916/1812/16 до Одеського апеляційного господарського суду.

19.06.2018 від експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли клопотання в яких експерт просить забезпечити надання відповідних додаткових матеріалів, здійснити оплату вартості дослідження та погодити проведення експертизи у строк понад 90 календарних днів.

У зв`язку із прийняттям Вищою радою правосуддя 14.06.2018 рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Одеського апеляційного господарського суду у відставку, розпорядженням керівника апарату №694 від 20.06.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1812/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Л.В. Поліщук, судді Л.О. Будішевська, М.А. Мишкіна.

Також, Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 клопотання експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів та погодження строку проведення експертизи задоволено; погоджено строки проведення додаткової судової економічної експертизи за ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.2018р. у строки, запропоновані експертом; направлено до експертної установи додатково визначений перелік документів; апеляційне провадження у справі №916/1812/16 зупинено до отримання висновку судової експертизи та/або повернення матеріалів справи з Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

У зв`язку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду та утворенням Південно-західного апеляційного господарського суду, якому передані матеріали справи №916/1812/16, ухвалою від 12.11.2018 прийнято справу №916/1812/16 до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Поліщук Л.В., суддів Мишкіної М.А., Таран С.В.

10.12.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта від 29.11.2019 №2191/18-21 разом з матеріалами справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2019р. апеляційне провадження у справі №916/1812/16 було поновлено та призначено до розгляду на 20.01.2020 року о 12:00 год.

Із зазначено вбачається, що рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2016р. (суддя Петров В.С.) по справі №916/1812/16 на теперішній час переглядається Південно-західним апеляційним господарським судом, оскаржується визнання права власності на нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 132,6 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 5, що є предметом розгляду у справі №916/3253/19.

Таким чином, враховуючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі господарський суд вважає, що розгляд справи №916/3252/19 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Малого підприємства "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про виселення є об`єктивно неможливим до винесення постанови Південно-західним апеляційним господарським судом по справі №916/1812/16 за позовом Малого підприємства „Картопляники у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради та Юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсними рішень виконкому та свідоцтв про право власності, визнання права власності на нежилі приміщення, скасування державної реєстрації права комунальної власності.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.01.2020р. справу №916/3252/19 було зупинено до винесення постанови Південно-західним апеляційним господарським судом по справі №916/1812/16 за позовом Малого підприємства „Картопляники у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради та Юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсними рішень виконкому та свідоцтв про право власності, визнання права власності на нежилі приміщення, скасування державної реєстрації права комунальної власності.

25.06.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, як зазначає заявник, Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 року по справі №916/1812/16 розглянуто апеляційні скарги Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено такі скарги, рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог Малого підприємства „Картопляники у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.07.2020р. було поновлено провадження у справі №916/3252/19 із призначенням підготовчого засідання на 07.07.2020р. о 12:30 год.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2020р. №239 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено з 12.03.2020р. до 24.04.2020р. на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено термін дії карантину до 11.05.2020р. на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020р. "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено термін дії карантину до 22.05.2020р. на усій території України, підпункт 5 і 6 виключено та підпункт 7 викладено у новій редакції.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2020р. "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено термін дії карантину до 22.06.2020р. на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020р. "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" установлено термін дії карантину до 31.07.2020р. на усій території України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-IХ розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено п. 4 такого змісту: "Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2020р. було відкладено підготовче засідання до 04.08.2020р. о 12:35 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.08.2020р. було закрито підготовче провадження у справі №916/3252/19 із призначенням справи до розгляду по суті на 10.08.2020р. о 11:40 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.08.2020р. було відкладено судове засідання на "08" вересня 2020 р. о 10:20 год.

Представник відповідача - Малого підприємства "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю в судові засідання по справі не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 165 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області були направлені за належною адресою відповідача, що підтверджується Витягом з ЄДР від 04.12.2019р., а тому за приписами ч.7 ст.120ГПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В ході розгляду даної справи господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано жодного клопотання про відкладення розгляду справи, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, що не позбавляє суд можливості прийняти рішення за наявними матеріалами справи.

08.09.2020р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, господарським судом встановлено:

Позовні вимоги обґрунтовані наступним, Малому підприємству «Картопляники» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю згідно з договором оренди № 63Ц3 від 10.11.2014 року, укладеним з департаментом комунальної власності Одеської міської ради, було надано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності - нежитлове приміщення другого поверху, загальною площею 18,0 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса. Пров. Воронцовський, 8/11, строком до 01.08.2017 року.

Відповідно до п.1.3 Договору термін дії договору оренди з 10.11.2014р. до 01.08.2017р.

Згідно з п.3.1 Договору Орендодавець має право проводити реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт нежилих приміщень.

Відповідно до п.3.4 Договору Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в оренду нежитлове приміщення згідно з п.1.1 цього договору за актом приймання-передачі, який підписується обома сторонами.

Відповідно до п.4.3 Договору при проведенні Орендарем капітального ремонту чи переобладнання приміщень, останній несе матеріальну відповідальність за якість ремонту та пошкодження, викликані ремонтом у приміщеннях будинку, де знаходиться об`єкт оренди.

Згідно з п.4.7 Договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Відповідно до п.6.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо невиконання було наслідком форс-мажорних обстави, за умови повідомлення стороною, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань за договором, протилежну сторону у триденний термін.

Згідно з п.7.7 Договору після закінчення строку дії договору, Орендар має переважне право на його продовження на нових умовах, у разі належного виконання ним умов договору та за відсутності у Орендодавця наміру передачі об`єкта оренди на наступний термін на конкурсних засадах.

Відповідно до п.7.8 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Згідно з п.7.9 Договору, заяви, пропозиції, повідомлення, претензії стосовно змін, розірвання, припинення або продовження дії договору оренди на новий термін, надсилаються сторонами цього договору рекомендованими або цінними листами за адресами, зазначеними у цьому договорі.

Відповідно до п.7.11 Договору дія договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено, продажу об`єкта оренди за участю Орендодавця, загибелі об`єкта оренди, достроково за згодою сторін або за рішенням господарського суду, банкрутства або ліквідації Орендаря, в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Разом з тим, позивач зазначає, що листом від 17.07.2017р. за № 01-13/3232 позивач, керуючись ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" повідомив відповідача про відсутність наміру на продовження договірних правовідносин, повідомив, що Договір оренди закінчує свою дію 01.08.2017р. та запропонував у добровільному порядку повернути орендоване майно за Актом приймання передачі орендоване майно.

Між тим, як стверджує позивач, на момент зверненням з позовом відповідач у добровільному порядку не передав спірне приміщення, що стало підставою для звернення з відповідним позовом.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Згідно з ст. 173 ГК України зазначено, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору, належить до комунальної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України „Про оренду державного та комунального майна".

Стаття 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" визначає, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

В силу ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 зазначеної вище статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

У відповідності до ч.4 ст. 284 Господарського кодексу України, статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що строк договору оренди визначаються за погодженням сторін.

За умовами п.7.9 Договору, дія договору, зокрема припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до п.7.7 Договору, після закінчення строку дії договору, орендар має переважне право на його продовження у разі належного виконання ним умов договору.

Так, правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди безпосередньо передбачені ст. 764 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та опосередковано нормою частини четвертої статті 291 Господарського кодексу України, згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дій договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо продовження договору на новий строк, то такий договір припиняється.

При цьому, слід зазначити, що ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає, що строк звернення з такою заявою не обмежений місяцем саме після закінчення дії договору, а заінтересована сторона може подати заяву і до закінчення строку дії договору оренди, оскільки такі дії не суперечать вказаному закону та узгоджується з іншими нормативно-правовими актами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач своїм листом №01-13/3232 від 17.07.2017р., повідомив останнього про те, що термін дії договору оренди закінчується 01.08.2017р. і продовжуватись не буде, у зв`язку з чим необхідно передати приміщення згідно Акту приймання-передачі у термін до 16.08.2017р.

Отже, волевиявлення орендодавця щодо припинення договірних відносин і повернення об`єкту оренди підтверджується його листом №01-13/3232 від 17.07.2017р. надісланим на адресу відповідача.

Крім того, слід зазначити, що за умовами п. 7.5 Договору оренди зміни та доповнення до договору можуть мати місце за погодженням сторін.

Враховуючи те, що позивачем дотримано встановлений в законі строк щодо повідомлення про припинення дії Договору оренди №63Ц3 від 10.11.2014 р., суд вважає, що вказаний договір оренди припинений з 02.08.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Обов`язок орендаря після припинення дії договору повернути орендодавцеві об`єкт оренди передбачено також ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за якою в разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, визначених договором оренди.

Також Господарський суд звертає увагу на правову позицію щодо припинення договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, зазначене викладено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» №12 від 29.05.2013р., згідно із п. 4.1. якої встановлено: що зі змісту ст. 759,763 та 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої ст. 17 та частини другої ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Отже, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

З урахуванням того, що зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 07.02.2018р. по справі №914/433/16.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені судом обставини щодо припинення дії Договору №63Ц3 від 10.11.2014 р., суд дійшов висновку про безпідставне зайняття відповідачем орендованого ним приміщення.

Положеннями п.4.7 Договору встановлено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Як стверджує позивач, на момент зверненням з позовом відповідач у добровільному порядку не передав спірне приміщення та продовжує його використання.

Так, враховуючи припинення договору оренди і відсутність правових підстав для використовування відповідачем приміщення, яке ним орендувалось за вказаним договором, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача щодо виселення відповідача з орендованого ним нежилого приміщення другого поверху, загальною площею 18,0 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, 8/11, у зв`язку з чим позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради слід задовольнити.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та виселення відповідача з займаного приміщення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, в судові засідання відповідач не з`являвся хоча заздалегідь був повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 20, 73, 74, 76, 86, 129, 130, 165, 231, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Малого підприємства "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про виселення - задовольнити.

2.Виселити Мале підприємство "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, 1, ) з нежитлового приміщення другого поверху, загальною площею 18,0 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, 8/11 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р 4299 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, ).

3.Стягнути з Малого підприємства "КАРТОПЛЯНИКИ" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, 1, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р 4299 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одну /грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст складено 18 вересня 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут