ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

25.09.2020р. Справа № 904/5108/20

За позовом: Благодійної організація «Дніпропетровський обласний благодійний фонд «Люди, події, час», м. Дніпро

До: Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м.Київ

Про: визнання договору оренди укладеним та усунення перешкод в користуванні майном

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликались

СУТЬ СПОРУ :

БО «Дніпропетровський обласний благодійний фонд «Люди, події, час» (позивач) з урахуванням уточнення позовних вимог звернувся до господарського суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» (відповідач) про: зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні адміністративно-громадським комплексом ,який розташовано за адресою: м. Дніпро, узвіз Крутогірний,1; та про визнання договору оренди цього комплексу, сторонами якого є позивач та відповідач , укладеним на умовах в редакції, запропонованій позивачем.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.20р. відкрито провадження у справі №904/5108/20, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

22.09.20 р. на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову ,в якій той просив суд накласти арешт на адміністративно-громадський комплекс загальною площею 5 575,5кв.м.,який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Рогальова,1 (нова адреса м. Дніпро , узвіз Крутогірний, 1) та заборонити відповідачу АТ КБ «Приватбанк» () вчиняти будь-які дії з продажу , відчуження (відступлення) в будь-який спосіб майнових прав на це майно до набрання законної сили рішенням по цій справі. Також позивач просив суд заборонити організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків, а також будь-яким іншим юридичним та фізичним особам й зокрема , але не виключно Державному підприємству «Сетам» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька .буд.4-б), тощо вчиняти будь-які дії , направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону) щодо продажу майнових прав на адміністративно-громадський комплекс загальною площею 5 575,5кв.м.,який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Рогальова,1 (нова адреса м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 1) до набрання законної сили рішенням по цій справі .

Ця заява обґрунтована посиланням позивача на наступні обставини: 19.12.06 р. між сторонами було укладено договір оренди адміністративно-громадського комплексу ,який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Рогальова,1 (нова адреса м. Дніпро, узвіз Крутогірний,1). Сторони домовилися , що об`єкт передається у безоплатне користуванні для цілей благодійної діяльності, але під умовою, що орендар за власні кошти здійснить поліпшення приміщень, що орендуються, які в подальшому стануть власністю орендаря.

БО «Дніпропетровський обласний благодійний фонд «Люди, події, час» вказує, що ним протягом 2012-2013 років за власний рахунок було здійснено ремонтно-відновлювальні та оздоблювальні роботи на об`єкті на загальну суму 68 052 531,90 грн. (на підтвердження чого посилається на висновки експертизи № 4396/4397-19від 27.07.20 р.).

19.11.12 р. сторонами було поновлено договір оренди від 19.12.06 р. шляхом укладання нового договору, а в подальшому цей договір двічі автоматично пролонгувався і діяв до 18.09.18 р.

03.07.18 р. позивач направив на адресу відповідача проект договору оренди вищенаведеного комплексу на певних умовах, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (описом у цінний лист, направленим на адресу відповідача, накладною та фіскальним чеком). Відповідно до п.7.3. проекту цього договору орендар має першочергове право викупу приміщення, що орендується. При цьому під час визначення вартості викупу враховуються всі поліпшення , що були зроблені орендарем , у порядку, встановленому п.8.5. та 8.6. цього договору. Згідно до п.8.5.: усі поліпшення в приміщенні, що орендується , які були зроблені орендарем своїми силами та за власний рахунок, а також інші витрати орендаря на приміщення, що орендується, є власністю орендаря. Відповідно до п.8.6.: у разі викупу приміщення, що орендується, орендарем вартість всіх поліпшень, що були їм зроблені, враховується при формуванні ціни викупу за наступною формулою: ціна викупу = оціночна вартість приміщення вартість поліпшень х індекс інфляції за період з моменту проведення поліпшень до моменту викупу.

Але у встановлений ч.3 ст.181 ГК України строк відповідач жодної відповіді на пропозицію позивача укласти договір в редакції ,запропонованій орендарем, не надав. Позивач до цього часу продовжується користуватися цим приміщенням, регулярно сплачує комунальні платежі (на підтвердження чого в матеріалах справи міститься певна кількість копій фіскальних чеків та платіжних доручень).

В той же час, в жовтні 2018 р. позивач дізнався про наявність «примірника невідомого оплатного договору оренди приміщення» , начебто підписаного сторонами та укладеного 28.09.18 р. Позивач стверджує, що його повноважні особи не укладали та не підписували цей оплатний договір оренди, у зв`язку з чим БО «Дніпропетровський обласний благодійний фонд «Люди, події, час» 01.11.18 р. звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання цього договору оренди недійсним. Під час розгляду цієї справи господарським судом було призначено комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизи, висновки яких свідчать про те, що підпис від імені директора БО «Дніпропетровський обласний благодійний фонд «Люди, події, час» на цьому договорі виконаний не нею , а невстановленою особою. З метою перевірки цієї інформації судом було отримано із ЄДРСР копію відповідної ухвали по справі № 904/4885/18 ,зміст якої підтверджує наявність в провадженні господарського суду Дніпропетровської області такої справи, розгляд якої на цей час ще на завершено.

Позивач також стверджує, що виявив в мережі Інтернет за посиланням https:setam.net.ua/auction/405267 на сайті ДП «Сетам» оголошення про проведення торгів ( добровільний продаж) адміністративно-громадського комплексу, який розташовано за адресою: м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 1 (номер лоту 403871). В цьому оголошенні міститься інформація про те, що продавець АТ КБ «Приватбанк», гарантує, що він є власником майна та має право його продавати; майно не є проданим, заставленим, не знаходиться під арештом , судових спорів за участю продавця або третіх осіб щодо майна не має, воно не передано в оренду третім особам. Але ж ці данні не відповідають дійсності, оскільки позивач є користувачем цього майна, має переважне право на його викуп та на врахування вартості здійснених ним поліпшень при викупі цього майна, а у разі продажу третім особам - право на відшкодування вартості здійснених ним поліпшень загальною вартістю 68 052 531,90 грн.

Позивач вказує, що у разі відчуження відповідачем вищенаведеного адміністративно-громадського комплексу, він не зможе скористатися правом викупу приміщення з урахуванням вартості здійснених ним за власний кошт поліпшень, що відповідно до умов договору оренди є власністю БО «Дніпропетровський обласний благодійний фонд «Люди, події, час» , окрім того будуть порушені його права на користування цим приміщенням. Також позивач вказує, що в провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебувають справи за його позовами до АТ КБ «Приватбанк»: №904/2587/18 - про визнання права власності; № 904/4885/18 про визнання недійсним договору оренди приміщень від 28.09.18 р.; № 904/807/20 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення вартості невід`ємних поліпшень.

Позивач стверджує що існує реальна загроза відчуження за ініціативою відповідача адміністративно-громадського комплексу , який розташовано за адресою: м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 1; що свою чергу значно утруднить виконання рішення по цій справі у разі задоволення його позовних вимог; оскільки у разі такого відчуження відповідачем не враховується значна частина вартості приміщень, яка складається із вартості його невід`ємних поліпшень, здійснених позивачем за власний кошт, в розмірі 68 052 531,90 грн. ; в результаті чого буде порушені майнові права позивача на це майно.

Також позивач посилається на правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, висловлену у постанові у справі № 910/608/19 згідно якої відповідна інформація, а саме: оголошення про продаж об`єкта спірного майна , розміщена в мережі Інтернет, можуть бути підставою для обґрунтованого припущення щодо можливості продажу чи відчуження цього майна будь-яким іншим способом, що призведе до неможливості ефективного реального захисту прав позивача та їх поновлення зазначеним шляхом.

З метою перевірки відомостей про наявність в мережі Інтернет за посиланням https:setam.net.ua/auction/405267 на сайті ДП «Сетам» оголошення про проведення торгів адміністративно-громадського комплексу ,який розташовано за адресою: м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 1 (номер лоту 403871) судом 24.09.20 р. було отримано відповідний скриншот з наведеного позивачем посилання , який підтвердив ці обставини.

Відповідно до вимог ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 цього Кодексу встановлено , що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

Пункт 3 частини першої статті 137 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020\

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

Пункт 7 частини першої статті 137 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020\

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 10 частини першої статті 137 в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020\

2. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

3. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

4. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

5. Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

6. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.

Частина шоста статті 137 в редакції Закону № 590-IX від 13.05.2020\

7. Не допускається забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на майно (активи), у тому числі грошові кошти, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, або банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яке належить або підлягає передачі чи сплаті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і знаходиться у нього чи інших осіб;

2) встановлення заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", їх посадовим особам, іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна (активів) банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, вчиняти певні дії або встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій;

3) зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.

Частина сьома статті 137 в редакції Закону № 590-IX від 13.05.2020\

8. Майно (активи), у тому числі грошові кошти, клієнта банку, на яке судом накладено арешт до дня віднесення цього банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), може бути передано приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передане майно (активи), у тому числі грошові кошти, залишається обтяженим відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Частина восьма статті 137 в редакції Закону № 590-IX від 13.05.2020\

9. Суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.

10. Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

11. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

12. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до п.1, 5-8 ст. 140 ГПК України: заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів про забезпечення позову, господарський суд враховує наступне: розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить норму про те, що кожна фізична або юридична особа має правомірно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права .

Відповідно до висновку Європейського суду з прав людини, викладеному у п.28 рішення у справі «Федоренко проти України»: відповідно до встановленого прецедентного права Суду втручання у право власності має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями. Тобто, втручання має здійснюватися відповідно до закону, в інтересах суспільства, з дотриманням принципу пропорційності втручання у мирне володіння майном окремої особи перед загальними інтересами суспільства.

У своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» Європейський суд з прав людини надав наступну оцінку дефініції «справедливий баланс»: позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку , якщо буде показаний inter alia «інтерес суспільства » та «умови , передбачені законом» . Будь-яке втручання у справо власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску, параграф 78 )

Відповідно до положень ч.2 ст.777 ЦК України: наймач ,який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі , переданої у найм , має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Матеріали позовної заяви та додані до неї документи свідчать про те, що позивач користується приміщеннями адміністративно-громадського комплексу, який розташовано за адресою: м. Дніпро , узвіз Крутогірний, 1; на протязі значного терміну часу починаючи з грудня 2006 р. та по цей час на підставі договорів оренди , укладених відповідачем .Строк дії договору оренди від 19.11.12 р. погоджено сторонами в 2 роки 11 місяців, але за відсутності заперечень орендодавця позивач продовжував користуватися приміщеннями відповідно до приписів п.4.2. до липня 2018 р., після чого направив на адресу відповідача оферту про продовження строку дії цього договору, яка містить умови щодо права власності орендаря на здійснені ним за власний кошт поліпшення орендованого майна.

Також в матеріалах справи наявна певна кількість копій платіжних документів, що в певній мірі підтверджують належне виконання позивачем своїх зобов`язань зі сплати комунальних платежів по об`єкту. Це дає певні підстави вважати, що позивач є наймачем спірного майна та належно виконує свої зобов`язання за договором, а отже має переважне право на викуп орендованого майна.

Господарський суд, здійснивши належну оцінку обґрунтованості доводів заявника з урахуванням адекватності його вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, дотримання принципів «справедливого балансу» та «пропорційності втручання у мирне володіння майном окремої особи»; вважає можливим задовольнити заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони відповідачу та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам здійснювати дій , направлені на відчуження майнових прав на це майно; оскільки невжиття таких заходів значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог.

При цьому суд звертає увагу сторін по справі на ту обставину, що заходи забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, не стосуються випадків, коли ці конкурси, аукціони, торги, тендери чи інші публічні конкурсні процедури проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до приписів ч.4 ст.141 ГПК України питання зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Оскільки відповідачем станом на цей час клопотання про зустрічне забезпечення не подавалося до суду, то питання зустрічного забезпечення не вирішується судом в цій ухвалі про забезпечення позову, а може бути вирішено у разі подання відповідачем такого клопотання в подальшому.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.136, 137, 140, 141 , 234 господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на адміністративно-громадський комплекс загальною площею 5 575,5 кв.м., який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Рогальова, 1 ( нова адреса м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 1)

3. Заборонити відповідачу АТ КБ «Приватбанк» ( ) вчиняти будь-які дії з продажу , відчуження ( відступлення ) в будь-який спосіб майнових прав на це майно до набрання законної сили рішенням по цій справі.

Заборонити організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків , а також будь-яким іншим юридичним та фізичним особам й зокрема, але не виключно Державному підприємству «Сетам» ( , адреса: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька .буд.4-б), тощо вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону) щодо продажу майнових прав на адміністративно-громадський комплекс загальною площею 5 575,5кв.м.,який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Рогальова, 1 (нова адреса м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 1) до набрання законної сили рішенням по цій справі. (Ця заборона не не стосуються випадків, коли ці конкурси, аукціони, торги, тендери чи інші публічні конкурсні процедури проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Ухвала набирає законної сили 25.09.20р. та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ю.Васильєв