РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2020Справа № 910/4130/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Ваховської К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за первісним позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" (07852, Київська обл., Бородянський район, село Микуличі, вулиця Центральна, будинок 2, літера Б)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська клінічна лікарня №3" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (02125, м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26)

про виселення

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" (07852, Київська обл., Бородянський район, село Микуличі, вулиця Центральна, 2, літера Б)

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська клінічна лікарня №3" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (02125, м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26)

про визнання додаткової угоди укладеною

за участю представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним): Візор О.М.

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним): Пономаренко В.М.

від третьої особи: Лисиця О.В.

У судовому засіданні 16.09.2020, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідністю "Діамед" про виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок закінчення дії договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 29,3 м.кв, що знаходиться в будинку №26, корп. 3 по вул. Петра Запорожця в місті Києві, відповідач не звільнив орендоване приміщення, продовжує його безпідставно використовувати, порушуючи при цьому право позивача (власника майна) володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2020 залишено позовну заяву без руху в порядку ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу час для усунення недоліків.

Позивачем у строк, встановлений судом, було усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/4130/20 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 27.05.2020. Даною ухвалою суд також залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська клінічна лікарня №3" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У судовому засіданні 27.05.2020 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 17.06.2020.

28.05.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив відповідача та клопотання про залишення позову без руху відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України.

Цією ж датою до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про визнання додаткової угоди до договору №1832-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду укладеною на умовах направленого 25.05.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" проекту додаткової угоди до сторін договору, щодо терміну дії договору, який продовжується сторонами на 2 роки та 364 дні на підставі рішення постійної комісії Київради з питань власності, оформленим протоколом №55 від 30.06.2017 (п. 9.1. договору).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 суд прийняв зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднав зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом у справі №910/4130/20 та призначив підготовче засідання за зустрічним позовом, яке відбудеться разом з первісним позовом 17.06.2020.

01.06.2020 через загальний відділ діловодства суду були подані письмові пояснення третьої особи, у яких остання вважає, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

02.06.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" про відвід судді Пукшин Л.Г. від розгляду справи № 910/4130/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 суд визнав заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" про відвід судді Пукшин Л.Г. від розгляду справи № 910/4130/20 необґрунтованою та передав для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 (суддя Карабань Я.А.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" про відвід судді Пукшин Л.Г. від розгляду справи № 910/4130/20 було відмовлено.

17.06.2020 до канцелярії суду надійшли пояснення третьої особи щодо відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД", у яких останній зазначає, що станом на 16.06.2020 відповідач за первісним позовом не дивлячись на те, що термін дії договору №1832-1 від 31.03.2016 припинився, продовжує займати приміщення КМКЛ №3 та використовувати його у своїй господарській діяльності.

17.06.2020 через загальний відділ діловодства суду було подано відзив на зустрічну позовну заяву, у якому Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог та зазначає, що ТОВ "ДІАМЕД" вже звертався до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту про спонукання укласти договір №1832-1 від 31.03.2016 на 2 роки та 364 дні. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13179/18 в задоволені позову ТОВ "ДІАМЕД" було відмовлено.

Цією ж датою Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради подав пояснення на клопотання ТОВ "ДІАМЕД" про залишення позову без руху.

17.06.2020 до суду надійшли заперечення ТОВ "ДІАМЕД" на пояснення третьої особи щодо позову Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради.

17.06.2020 до канцелярії суду надійшли пояснення третьої особи щодо зустрічного позову, відповідно до яких просив відмовити ТОВ "ДІАМЕД" в задоволенні зустрічних позовних вимог.

У судовому засіданні 17.06.2020 суд на місці ухвалив залишити клопотання ТОВ "ДІАМЕД" про залишення первісного позову без руху без задоволення, продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 15.07.2020.

08.07.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання третьої особи про залучення до участі у справі юрисконсульта Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня №3" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та заява про долучення документів по справі.

15.07.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшли заперечення ТОВ "ДІАМЕД" на пояснення третьої особи щодо зустрічного позову. У наданих запереченнях зазначається, зокрема, що третя особа не є власником приміщення, яке є об`єктом договору №1832-1 від 31.03.2016, а тому її листи щодо питання переукладення договору оренди не можуть мати процесуальних наслідків як для орендодавця так і для Товариства.

У судовому засіданні 15.07.2020 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 29.07.2020.

29.07.2020 до канцелярії суду надійшла відповідь ТОВ "ДІАМЕД" на відзив відповідача за зустрічним позовом, у якій Товариство, зокрема, зазначає, що у матеріалах справи відсутні заяви Департаменту щодо заперечень про продовження договору на момент його закінчення та в місячний термін після з доказами отримання саме цих заяв Товариством. За доводами ТОВ "ДІАМЕД" договір №1832-1 від 31.03.2016 не припинив свою дію 29.12.2019, а був пролонгований на підставі ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" та ст. 764 ЦК України до 31.03.2021.

У судовому засіданні 29.07.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті 03.09.2020.

У судовому засіданні 03.09.2020, заслухавши учасників справи, які надали пояснення по суті спору, суд у відповідності до ст. 216 ГПК України оголосив перерву до 16.09.2020 на стадії дослідження доказів.

15.09.2020 до канцелярії суду надійшов супровідний лист ТОВ "ДІАМЕД" з довідкою вих. №б/н від 14.09.2020 на підтвердження факту відсутності у Товариства листа Департаменту комунальної власності м. Києва №062/05/20-99 від 01.08.2020, який судом залишено без розгляду на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України.

У судовому засіданні 16.09.2020 судом досліджено матеріали справи та оглянуто оригінали договорів, листів й докази їх направлення, які надані представником позивача за первісним позовом у судовому засіданні.

У судовому засіданні 16.09.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

31 березня 2016 року Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач та/або орендодавець, та/або Департамент), Київською міською клінічною лікарнею №3 (далі - третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед" (далі - орендар, відповідач) укладено договір №1832-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору від 20 березня 2015 року № 1832 Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 23.02.2016 №9 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об`єкт, яке знаходиться за адресою: вул. Петра Запорожця, буд. 26, корпус. 3, для розміщення аптеки, що реалізує готові ліки.

Об`єктом оренди є: нежитлове приміщення, загальною площею 29,3 кв.м, у т. ч. на 1 (першому) поверсі 29,3 кв.м.

В п. 2.4 договору встановлено, що власником об`єкта є територіальна громади м. Києва.

Даний договір відповідно до п. 9.1. є укладений з моменту його підписання сторонами та діє з 31.03.2016 до 29.06.2017.

Пунктом 9.7. договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною нього договору.

На засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 30.06.2017 по питанню "Про розгляд звернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) щодо продовження оренди - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед", вул. П. Запорожця, 36. К.З (вих. № 062/05/13-5164 від 22.05.2017, вх. № 08/9273 від 24.05.2017)" члени комісії вирішили: погодити питання згідно з додатком до пункту 130-131 частини ІІ протоколу; доручити орендодавцю здійснити організаційно - правові заходи відповідно до Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 21.04.2015 № 415/1280. Вказане рішення оформлене протоколом № 55 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 30.06.2017 (надалі - рішення оформлене протоколом № 55).

В період з липня по серпень 2017 року до Департаменту надійшло повідомлення Київської міської клінічної лікарні від 28.07.2017 щодо заборгованості ТОВ "Діамед" з орендної плати за користування вказаними приміщеннями у розмірі 64334,61 грн. та 61558,16 грн., а також відмовою в підписанні договорів в новій редакції та лист Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.08.2017 щодо відмови в продовженні договорів оренди Товариству з обмеженою відповідальністю "Діамед".

Пунктом 3.7 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Листом №062/05/13-8456 від 23.08.2017 позивач за первісним позовом повідомив відповідача, що при неотриманні інформації щодо сплати заборгованості, Департамент буде змушений звернутись до постійної комісії Київської міської ради з питань власності з пропозицією щодо скасування рішення оформленого протоколом № 55.

01 грудня 2017 року на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань власності по питанню "Про розгляд листа Київської міської клінічної лікарні № 3 щодо скасування рішення комісії стосовно продовження ТОВ "Діамед" строку дії договору оренди нежитлових приміщень на вул. Петра Запорожця, 26, к.2, загальною площею 32, 4 кв.м. (протокол № 55 від 30.06.2017)" члени комісії вирішили скасувати рішення комісії від 30.06.2017, про що склали відповідний протоколом №71 від 01.12.2017.

Відповідно до п.9.4 договору договір припиняється у разі: ліквідації орендодавця або орендаря; невиконання або систематичного неналежного виконання істотних умов договору; закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта; у разі смерті орендаря (якщо орендарем є фізична особа); в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 7.5 договору встановлено, що у разі закінчення/припинення дії цього договору або при його розірванні відповідач зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт оренди підприємству- балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт оренди на момент передачі його в оренду.

Листами № 062/05/20-242 від 11.01.2018, № 062/05/20-813 від 29.01.2018, №062/05/20-973 від 01.02.2018, № 062/05/20-1919 від 28.02.2018 Департамент, враховуючи існуючу у орендаря заборгованість, виявив бажання не продовжувати договір оренди з ТОВ "Діамед", а тому повідомив останнього про закінчення терміну дії договору оренди та необхідності ТОВ "Діамед" звільнити орендоване приміщення і повернути його підприємству- балансоутримувачу - Київській міській клінічній лікарні № 3 по акту приймання- передачі.

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звертаючись з позовом до суду зазначає, що внаслідок закінчення дії договору оренди нежитлового приміщення, ТОВ "Діамед" не звільнило орендоване приміщення, продовжує його безпідставно використовувати, порушуючи при цьому право позивача за первісним позовом володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Враховуючи викладене, позивач за первісним позовом просить суд виселити ТОВ "Діамед" з орендованого майна, а саме: нежитлового приміщення, загальною площею 29,3 м.кв, що знаходиться в будинку №26, корп. 3 по вул. Петра Запорожця в місті Києві.

Разом з тим, ТОВ "Діамед" звернулось із зустрічною позовною заявою до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про визнання додаткової угоди до договору №1832-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду укладеною, на умовах направленого 25.05.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" проекту додаткової угоди до сторін договору, щодо терміну дії договору, який продовжується сторонами на 2 роки та 364 дні на підставі рішення постійної комісії Київради з питань власності, оформленим протоколом №55 від 30.06.2017 (п. 9.1. договору).

В обґрунтування зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" зазначає, що всупереч рішенню Постійної комісії з питань власності Київської міської ради, оформленого протоколом №55 від 30.06.2017, Департамент ухиляється від продовження строку дії договору оренди та від підписання направленої позивачем за зустрічним позовом додаткової угоди про внесення змін до договору оренди №1832-1 від 31.03.2016, що є підставою для визнання останньої укладеної в судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заявлені первісні позовні вимоги Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що укладений договір № 1832-1 від 31.03.2016 за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з нормами частини 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір найму укладається на строк, встановлений договором.

При цьому, приписами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" унормовано, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

З матеріалів справи вбачається, що термін дії договору оренди сторони визначили до 29.06.2017 (п. 9.1 договору).

Згідно з п. 9.4. договору договір оренди припиняє свою дію, зокрема, в разі закінчення строку на який його було укладено.

В силу ч. 3 ст. ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий строк.

При цьому, таке переважне право не є абсолютним, а ставиться в залежність від необхідності наявності таких юридичних фактів: орендар належним чином виконував свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк.

Судом встановлено, що ТОВ "Діамед" належним чином не виконувало своїх грошових зобов`язань зі сплати орендних платежів за договором № 1832-1 від 31.03.2016, що стало наслідком звернення Київської міської клінічної лікарні № 3 до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Діамед" про стягнення 80 279,89 грн., з яких 75 004,66 грн. - заборгованість зі сплати орендних платежів за період з квітня 2016 року по грудень 2017 року, 4 201,20 грн. - заборгованість зі сплати комунальних платежів за період з лютого 2017 року по жовтень 2017 року та 1 074,03 грн. - заборгованість зі сплати земельного податку за жовтень 2016 року та жовтень 2017 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.06.2018 у справі №911/2591/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019, було закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості зі сплати орендних платежів у розмірі 4 594,44 грн., в іншій частині позову було задоволено повністю, стягнено з відповідач на користь позивача заборгованість у розмірі 75 685,45 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовної якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, рішення Господарського суду Київської області від 05.06.2018 у справі № 911/2591/17 набрало законної сили, встановлені ним обставини мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню, зокрема, обставини неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед" своїх зобов`язань щодо сплати орендних платежів за договором №1832-1 від 31.03.2016.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом листами №062/05/20-242 від 11.01.2018, № 062/05/20-813 від 29.01.2018, №062/05/20-973 від 01.02.2018, № 062/05/20-1919 від 28.02.2018 повідомляв ТОВ "Діамед" про закінчення терміну дії договору оренди, небажання продовжувати його дію та необхідність повернення орендованого майна підприємству-балансоутримувачу - Київській міській клінічній лікарні № 3 по акту приймання- передачі.

Зі змісту ст. 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 291 ГК України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Частиною 8 ст. 181 ГК України визначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

З матеріалів справи вбачається, що після закінчення дії договору (29.06.2017) сторони, хоч і не звертались одна до одної із заявою про припинення дії договору протягом 1 місяця, оскільки знаходились на стадії розгляду питання щодо оформлення чи не оформлення договору оренди на новий строк, проте, останніми не була дотримана обов`язкова умова, передбачена п. 9.7 договору, для продовження дії договору оренди на новий строк, а саме - укладення відповідного письмового договору (додаткової угоди) про його продовження. При цьому, така умова договору кореспондується із пунктом 9.2 договору оренди, яким визначено письмову форму при внесенні будь-яких змін до договору оренди, зокрема, щодо продовження строку його дії, які вступають у силу з моменту їх підписання сторонами.

За таких обставин, зміст пункту 9.7 договору не передбачає автоматичного продовження дії договору на новий строк без дотримання умови щодо укладення сторонами додаткової угоди про продовження дії договору. Отже, відповідач на свій розсуд трактує вказану умову договору як підставу для автоматичного продовження його дії.

Суд також приймає до уваги, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 року у справі №910/6828/18 Товариству з обмеженою відповідальністю "Діамед" було відмовлено у задоволенні позовних вимог до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо визнання договору №1832-1 від 31.03.2016 продовженим строком на 2 роки та 364 дні та про визнання договору № 1832-1 від 31.03.2016 укладеним в редакції, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед".

03.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" знову звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору № 1832-1 від 31.03.16. продовженим строком на 2 роки та 364 дні та визнання договору № 1832-1 від 31.03.16. укладеним в редакції, яка підписана позивачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 року у справі №910/13179/18, яке набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" було відмовлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, вказаний договір не може вважатися продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, оскільки орендодавець не мав наміру продовжувати договірні відносини, а навпаки висловив свої заперечення проти поновлення договору оренди, що свідчить про те, що орендодавець відмовився від продовження дії договору на новий строк. Жодних додаткових угод на виконання п. 9.7 договору між сторонами не укладалось.

При цьому, рахунки балансоутримувача на оплату вартості послуг користування орендованим приміщенням, не свідчать про автоматичну пролонгацію договору після закінчення строку його дії, оскільки фактичне користування орендованим приміщенням (в тому числі без правових підстав) не може бути безоплатним.

У судовому засіданні 16.09.2020 судом також було оглянуто оригінали доказів направлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" листа №062/05/20-99 від 08.01.2020, у якому Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно повідомляв орендаря про закінчення дії договору, відсутність наміру останнього щодо його продовження та про необхідність передачі орендованого майна за актом приймання-передавання підприємству-балансоутримувачу.

Так, судом встановлено, що вищевказаний лист був направлений на адресу відповідача за первісним позовом 10.01.2020, про що свідчить опис вкладення №6527 від 10.01.2020, фіскальний чек від 10.01.2020, накладна №6527 від 10.01.2020, та отриманий останнім 15.01.2020 згідно рекомендованого повідомлення про вручення №6527.

Таким чином, вищенаведене спростовує твердження відповідача за первісним позовом про відсутність належних доказів щодо направлення вищевказаного листа на його адресу. При цьому, жодних доказів чи пояснень з боку ТОВ "Діамед", що саме ним було отримано 10.01.2020 від Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 цього Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Із матеріалів справи вбачається, що у договорі оренди сторони обумовили наслідки закінчення строку дії договору, а саме - після припинення дії договору оренди, орендар зобов`язаний протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу, який підписується орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем (п. 4.2.20 договору).

Також згідно з п. 4.9 договору після припинення договору орендар зобов`язаний протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу, який підписується орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 Господарського кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приймаючи до уваги, що відповідач за первісним позовом порушив господарське зобов`язання з повернення об`єкту оренди, зазначене приміщення займає за відсутності на це правових підстав та не виконує свого обов`язку щодо його звільнення, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги про виселення ТОВ "Діамед" з нежитлового приміщення, загальною площею 29,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 26, корпус 3, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується зустрічного позову ТОВ "Діамед" про визнання додаткової угоди до договору №1832-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду укладеною, на умовах направленого 25.05.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" проекту додаткової угоди до сторін договору, щодо терміну дії договору, який продовжується сторонами на 2 роки та 364 дні на підставі рішення постійної комісії Київради з питань власності, оформленим протоколом №55 від 30.06.2017 (п. 9.1. договору), суд зазначає наступне.

Главою 20 ГК України унормовано загальний порядок укладання господарських договорів.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено загальний порядок укладання господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, норми чинного законодавства не містять імперативного припису про укладення договору оренди нерухомого майна що перебуває у комунальній власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Організаційні та майнові відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, врегульовані рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва".

Судом встановлено, що на засіданні Постійної комісії з питань власності Київської міської ради від 30.06.2017 (протокол №55) було розглянуто та погоджено пропозицію Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо продовження строку дії договору оренди нежитлового приміщення, загальною площею 29,3 кв.м., на вул. Петра Запорожця, 26, к.3.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено загальний порядок укладання господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст.187 ГК України та ст.649 ЦК України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна зі сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

З наведених приписів чинного законодавства вбачається, що спонукання до укладання договору можливе тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування (у тому числі державного замовлення) який видано компетентним органом. У разі ухилення суб`єкта господарювання від оформлення договору, що ґрунтується на державному замовленні або укладення якого є для нього обов`язковим через пряму вказівку закону, господарський суд за позовом іншої сторони виносить рішення про спонукання до укладення договору чи про його укладення на певних умовах. У тому випадку, коли договір, що укладається, не ґрунтується на обов`язковому для суб`єктів господарювання державному замовленні або не є обов`язковим для укладення через пряму вказівку закону, спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін або якщо сторони зв`язані зобов`язанням укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору (в межах річного строку, визначеного ч. 1 ст. 182 Господарського кодексу України).

Разом з тим, норми чинного законодавства не містять імперативного припису про укладення договору оренди нерухомого майна що перебуває у комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Судом встановлено, що орендодавцем та підприємством-балансоутримувачем, вкотре не висловлювалась згода на укладення договору оренди на тих самих умовах та на той самий строк, як і не надавались докази підписання сторонами нового договору оренди на 2 роки та 364 дні.

Таким чином, доданий позивачем до матеріалів справи протокол засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності №55 від 30.06.2017, не може бути прийнятий судом як належний доказ існування підстави для зобов`язання відповідачів укласти новий договір оренди, оскільки вказаним рішенням було погоджено лише питання щодо продовження оренди, а не надання згоди на укладання нового договору.

Водночас, суд приймає до уваги, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 року у справі №910/6828/18 Товариству з обмеженою відповідальністю "Діамед" було відмовлено у задоволенні позовних вимог до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо визнання договору №1832-1 від 31.03.2016 продовженим строком на 2 роки та 364 дні та про визнання договору № 1832-1 від 31.03.2016 укладеним в редакції, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед", а також рішенням у справі №910/13179/18 від 06.02.2019 було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Діамед" у позові про спонукання укласти нову редакцію Договору №1832-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду строком на 2 роки та 364 днів.

Отже, з наведеного вбачається, що станом на момент розгляду даної справи судами фактично надавалась правова оцінка правовідносинам сторін, в тому числі в частині дії договору оренди №1832-1 від 31.03.2016 року.

Однак, ТОВ "Діамед" незважаючи на заявлені ним позовні вимоги про визнання договору №1832-1 від 31.03.2016 продовженим строком на 2 роки та 364 дні та визнання договору укладеним в редакції позивача у справі №910/6828/18 та у справі №910/13179/18 продовжує звертатись до суду з вимогами про спонукання укласти договір, які фактично спрямовані на продовження дії вищезазначеного договору.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначені обставини, дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, проаналізувавши зміст договору та норми чинного законодавства, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо задоволення зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД".

Відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД", судові витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору покладаються на останнього, з огляду на відмову в зустрічному позові.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити у повному обсязі.

2. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" (07852, Київська обл., Бородянський район, село Микуличі, вулиця Центральна, будинок 2, літера Б, ідентифікаційний код 21526737) з орендованого майна, а саме, нежитлового приміщення, загальною площею 29,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26, к.3.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" (07852, Київська обл., Бородянський район, село Микуличі, вулиця Центральна, будинок 2, літера Б, ідентифікаційний код 21526737) на користь Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10, ідентифікаційний код 19020407) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

4. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.09.2020

Суддя Л. Г. Пукшин