УХВАЛА

21 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 907/611/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Агроресурссистеми"

на рішення господарського суду Закарпатської області від 19.02.2020 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2020

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Агроресурссистеми"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Проектів"

про стягнення 271 607,50 грн.

та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Проектів"

до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Агроресурссистеми"

про стягнення 275 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2020 (згідно з відмітками на конверті) товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Агроресурссистеми" (далі - ТОВ НВП "Агроресурссистеми", скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 19.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 (повний текст постанови складено - 30.07.2020) зі справи № 907/611/19 в частині задоволення зустрічного позову; ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову. Крім того, скаржник просить зупинити дію спірних судових актів в оскаржуваній частині до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду 14.09.2020 колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В. П. передано зазначену касаційну скаргу зі справи № 907/611/19.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 16.09.2020 №29.3-02/2229 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 907/611/19 у зв`язку з відпусткою судді Селіваненка В.П.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2020 колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М., передано справу № 907/611/19.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено й у частині першій статті 17 ГПК України, за яким учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною сьомою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позов у зазначеній справі подано у 2019 року.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 встановлено у розмірі 1 921 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України вбачається, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом первинного позову в цій справі є стягнення коштів за порушення строків надання послуг за договором про закупівлю послуг від 29.10.2018 № 29/10 у сумі 271 607,50 грн., з яких 197 182,50 грн. пені та 74 425 грн. штрафу. При цьому предметом зустрічного позову є стягнення коштів за 275 000,00 грн. за надані послуги. Отже, сума позовних вимог за первинним та зустрічним позовом не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що в силу зазначеної вище вимоги пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки відкриття касаційного провадження у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залежать виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики.

У той же час підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких Верховний Суд міг би визнати, що постанова апеляційної інстанції у справі № 907/611/19 підлягає касаційному оскарженню, у касаційній скарзі ТОВ НВП "Агроресурссистеми" взагалі не наведено.

Касаційний господарський суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила, й необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності". Однак вказана касаційна скарга ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" не містить жодних обґрунтувань, які могли б підпадати під дію підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, й в цілому до заперечення результату розгляду справи судом, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі немає.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури в такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Поряд із цим у силу положень статті 300 ГПК України Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями повторно встановлювати фактичні обставини справи та надавати оцінку наявним у матеріалах справи доказам.

Суд вважає, що доводам скаржника про часткове оскарження спірних судових актів (в частині зустрічного позову) щодо: характеру, обсягу та якості робіт, які є предметом спірного правочину, обов`язкам по його виконанню в контексті строків та порядку прийняття виконаних робіт, аналізу доказів, поданих на підтвердження виконання робіт першого етапу "Топографо-геодезичні та обчислювальні роботи" вартістю 275 000 грн., - судами попередніх інстанцій вже надано правову оцінку. При цьому встановлено, що зобов`язання за укладеним між сторонами у справі договором не припинилося, роботи виконані, однак при їх виконанні порушені строки угоди, тому дана обставина є підставою для притягнення виконавця до відповідальності у вигляді неустойки, а також застосування інших заходів відповідальності передбачених умовами договору, та не є підставою для звільнення замовника від обов`язку оплати виконаних робіт.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ НВП "Агроресурссистеми" на рішення господарського суду Закарпатської області від 19.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 зі справи № 907/611/19, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зважаючи, що встановлено відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, клопотання про зупинення дії спірних судових актів в оскаржуваній частині до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, не розглядається.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Агроресурссистеми" на рішення господарського суду Закарпатської області від 19.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 зі справи № 907/611/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова