ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 вересня 2020 року Справа № 915/717/20

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Берко О.В.,

представника позивача: Карпенко І.В.,

представника відповідача: Медвінського Т.А.,

представника ІІІ особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця

(03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ідент.код 40075815),

в особі: Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

(65012, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, буд.19; ідент.код 40081200),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська судноплавно-стівідорна компанія (54000, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.9; ідент.код 31012697),

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сісайд Термінал"

(54020, м.Миколаїв, вул.Громадянський узвіз, буд.1/1, код ЄДРПОУ 34770199),

про: стягнення заборгованості у розмірі 948791,76 грн, -

в с т а н о в и в:

27.05.2020 Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №ДНЮ-5-02/55 від 22.05.2020, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська судноплавно-стівідорна компанія заборгованості у загальному розмірі 948791,76 грн, з яких: 393174,60 грн плата за користування вагонами; 555617,76 грн збір за зберігання вантажів у вагонах; нарахованих зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №09958/ОД-2018 від 14.02.2018 про надання послуг з перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів залізницею, а саме затримкою 54 вагонів з вантажем зерно кукурудзи за накладною від 08.11.2019 №32697203 з вини вантажоодержувача Товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська судноплавно-стівідорна компанія на підходах до станції призначення Миколаїв-Вантажний.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.07.2020.

Відповідач у наданому до суду відзиві проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову з підставі викладених у відзиві.

Ухвалою суду від 01.07.2020 підготовче засідання відкладено на 21.07.2020.

Ухвалою суду від 21.07.2020 залучено до участі у справі в якості ІІІ особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Сісайд Термінал та підготовче засідання у справі відкладено на 27.08.2020.

Ухвалою суду від 27.08.2020 підготовче засідання відкладено на 23.09.2020.

11.09.2020 відповідачем подано до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області клопотання, в якому він просить суд на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України зупинити провадження у справі №915/717/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/4023/20.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що ухвалою Господарського суду м.Києва від 31.03.2020 було відкрито провадження у справі №910/4023/20 за позовом ТОВ ДССК до АТ Укрзалізниця про визнання правочину недійсним, а саме визнання недійсним правочину, вчиненого АТ Укрзалізниця щодо затримки вагонів потягів №1995 індекс 4452-013-4156, який оформлено наказом РФ Одеська залізниця АТ Укрзалізниця №13 від 10.11.2019 та засвідчено актами про затримку вагонів ГУ-23а №5, №2 на станції Долинська, в частині віднесення затримки на відповідальність ТОВ ДССК. Позовні вимоги у справі №910/4023/20 обґрунтовані тим, що з 10.11.2019 АТ Укрзалізниця односторонньо почало затримувати вагони, направлені в адресу ТОВ ДССК з покладенням відповідальності за затримку на ТОВ ДССК, що, в подальшому, оформлялось наказами та актами про затримку вагонів, чим безпідставно створено обов`язок ТОВ ДССК по оплаті за користування та збору за зберігання вагонів за весь час затримки. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.08.2020 у справі №910/4023/20було прийнято до розгляду подану позивачем заяву про зміну предмету позову, в якій позивач з посиланням на однорідність правочинів, з метою запобігання ймовірності ухвалення різних рішень за однакових обставин та процесуальної економії змінив предмет позову та просив суд визнати недійсними правочини, вчиненні акціонерним товариством Українська залізниця щодо затримки потягів, зокрема, потягу №1984 індекс 3275-014-4156, оформленого наказом РФ Одеська залізниця АТ Укрзалізниця №20 від 11.11.2019 та засвідченого актами про затримку вагонів ГУ-23а №10, №4 на станції Т. Шевченко. Відповідач зазначає, що вищезазначені наказ та акти про затримку вагонів дозволяють встановити та оцінити обставини затримки вагонів, які є предметом судового розгляду у справі №915/717/20, правова оцінка наказу РФ Одеська залізниця АТ Укрзалізниця №20 від 11.11.2019 та актів про затримку вагонів ГУ-23а №10, №4 на станції Т. Шевченко, яка буде наведена у судовому рішенні у пов`язаній справі №910/4023/20, матиме преюдиціальне значення для ухвалення повного, усестороннього та об`єктивного судового рішення у справі №915/717/20, тому провадження у справі №915/717/20 слід зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/4023/20, оскільки від нього залежить вирішення справи №915/717/20.

Представник позивача у підготовчому засіданні 23.09.2020 проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не заперечує.

Суд розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши думку учасників справи, ухвалив вказане клопотання задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до п.5 ч. 1 ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п.3.16 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати:

- як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

- чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта - шоста статті 75 ГПК України).

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі №915/717/20 є стягнення плати за користування вагонами та збору за збереження вантажів у вагонах. В якості підстави позову позивачем зазначено, що через зайнятість колій станції Миколаїв-Вантажний вагонами, які не були своєчасно вивантажені ТОВ ДССК, філія Одеська залізниця АТ Укрзалізниця видала наказ №20 від 11.11.2019 про затримку потягу №1984 індекс 3275-014-4156 на станції Т.Шевченко та на підставі вказаного наказу про затримку вагонів станцією Т.Шевченко були складені акти про затримку вагонів №10 від 11.11.2019 та №4 від 23.11.2019. Відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснення оплати платежів, пов`язаних з цими затримками несе замовник.

Ухвалою Господарського суді м.Києва від 31.03.2020 року було відкрито провадження у справі №910/4023/20 за позовом ТОВ ДССК до АТ Укрзалізниця про визнання правочину недійсним, а саме визнати недійсним правочин, вчинений АТ Укрзалізниця щодо затримки вагонів потягів №1995 індекс 4452-013-4156, який оформлено наказом РФ Одеська залізниця АТ Укрзалізниця №13 від 10.11.2019 року та засвідчено актами про затримку вагонів ГУ-23а №5, №2 на станції Долинська, в частині віднесення затримки на відповідальність ТОВ ДССК

Ухвалою Господарського суді м.Києва від 20.08.2020 у справі №910/4023/20 було прийнято до розгляду подану позивачем заяву про зміну предмету позову, в якій позивач з посиланням на однорідність правочинів, з метою запобігання ймовірності ухвалення різних рішень за однакових обставин та процесуальної економії змінив предмет позову та просив суд визнати недійсними правочини, вчиненні акціонерним товариством Українська залізниця щодо затримки вагонів потягів, зокрема, №1984 індекс 3275-014-4156, оформленого наказом РФ Одеська залізниця АТ Укрзалізниця №20 від 11.11.2019 та засвідченого актами про затримку вагонів ГУ-23а №10, №4 на станції Т.Шевченко.

Об`єктивна неможливість розгляду справи №915/717/20 полягає у тому, що рішення іншого суду в господарській справі №910/4023/20, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що результат розгляду Господарським судом м.Києва справи №910/4023/20 безпосередньо впливає на розгляд даної справи №915/717/20.

Пунктом 4 статті 229 ГПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, з урахуванням наявності об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання відповідача та, враховуючи положення пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України, зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/4023/20.

Керуючись п.5) ч.1 ст.227, п.4) ч.1 ст.229, ст.232, 233, 234, 235 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ТОВ Дунайська судноплавно-стівідорна компанія б/н від 11.09.2020 про зупинення провадження у справі, задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №915/717/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/4023/20.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, з урахуванням п.4 Розділу Х Прикінцеві положення ГПК України (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020) апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписано суддею 23.09.2020.

Суддя М.В. Мавродієва