ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 року Справа № 904/682/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2020 у справі №904/682/20 (суддя Ніколенко М.О., повне рішення складено 01.04.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка Донецької області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 80 582,65 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (надалі позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі відповідач) та просило стягнути вартість нестачі вантажу, яка виникла під час його перевезення, в сумі 80 582,65 грн, посилаючись на комерційні акти №476906/935, №476906/936, №476906/937, №476906/938, №476906/939, №476906/940, №476906/941, №476906/942 від 22.09.2019, №476906/1032, №476906/1033 від 15.10.2019 та положення ст. 110, 114, 129, 133 Статуту залізниць України.

Відповідач позов заперечував, посилаючись на неналежність переуступного напису та не врахованні при визначенні вартості нестачі вантажу норми природної втрати, яка складає 2% від маси вантажу, оскільки вантаж було відправлено у вологому стані.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2020 у справі №904/682/20 (суддя Ніколенко М.О.) позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" вартість нестачі вантажу у сумі 80 582,65 грн та витрати зі сплати судового збору - 2102 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач довів належними доказами факт втрати частини вантажу залізницею під час перевезення та вартість втраченого вантажу. Відповідач в свою чергу не надав доказів, що вантаж був відправлений у вологому стані, а матеріали справи таких доказів не містять.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено принцип змагальності сторін, судове рішення не відповідає положенням ст. 238 ГПК України, оскільки суд не прийняв до уваги доводи відповідача щодо відсутності переуступного підпису на залізничних накладних, порушення порядку вчинення переуступного підпису, що наявний на відомостях вагонів, контррозрахунок маси та вартості нестачі вантажу, наданий відповідачем.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10.06.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Кощеєва І.М.) відкрито апеляційне провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.

У зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М. у справі здійснено повторний автоматизований розподіл, за наслідками якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В. та ухвалою суду від 25.09.2020 означена колегія прийняла справу до свого провадження.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

За накладними №51658862, №51659266 від 20.09.2019, №52009461 від 11.10.2019 у вагонах №53518320, №60664281, №56869761, №52797578, №63094825, №53513503, №63246326, №62117049, №62069257, №53266243 ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» на станції Курахівка Донецької залізниці передало для перевезення вугілля кам`яне марки ДГ 0-100 на адресу ДТЕК Запорізька ТЕС ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», станція призначення - Енергодар Придніпровської залізниці. Перевізник - Акціонерне товариство "Українська залізниця".

При прибутті вантажу на станцію призначення - Енергодар Придніпровської залізниці були складені комерційні акти №476906/935, №476906/936, №476906/937, №476906/938, №476906/939, №476906/940, №476906/941, №476906/942 від 22.09.2019, №476906/1032, №476906/1033 від 15.10.2019 щодо нестачі вантажу. В цих актах зазначено, що вони складені на додаток до актів станції Покровськ Донецької залізниці від 20.09.2019 та від 12.10.2019.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з комерційним актом №476906/935 при контрольному переважуванні вагону №53518320 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87750 кг, тара - 22200 кг, нетто - 65550 кг, що менше вантажного документу на 3450 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення розміром 1050x80x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/936 при контрольному переважуванні вагону №60664281 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88650 кг, тара - 22300 кг, нетто - 66350 кг, що менше вантажного документу на 3650 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення вантажу розміром 1050x80-280x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/937 при контрольному переважуванні вагону №56869761 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87800 кг, тара - 22000 кг, нетто - 65600 кг, що менше вантажного документу на 3400 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення розміром 1050x80-280x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/938 при контрольному переважуванні вагону №52797578 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86000 кг, тара - 22200 кг, нетто - 64000 кг, що менше вантажного документу на 5000 кг. Над 1-7 люком виявлене поглиблення розміром 1050x80-280x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/939 при контрольному переважуванні вагону №63094825 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89800 кг, тара - 23000 кг, нетто - 66800 кг, що менше вантажного документу на 3200 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення розміром 1050x80-280x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/940 при контрольному переважуванні вагону №53513503 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86800 кг, тара - 22600 кг, нетто - 64200 кг, що менше вантажного документу на 4800 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення розміром 1050x80x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/941 при контрольному переважуванні вагону №63246326 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88750 кг, тара - 23500 кг, нетто - 65250 кг, що менше вантажного документу на 4750 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення розміром 1050x80x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/942 при контрольному переважуванні вагону №62117049 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88000 кг, тара - 23000 кг, нетто - 65000 кг, що менше вантажного документу на 4000 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення розміром 1050x80x40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/1032 при контрольному переважуванні вагону №62069257 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86550 кг, тара - 22000 кг, нетто - 64550 кг, що менше вантажного документу на 5450 кг. Над 1-4 люками ліворуч виявлене поглиблення розміром 600x140x60-80 см, над 1-4 люками праворуч - розміром 600x50x20 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №476906/1033 при контрольному переважуванні на вагону №53266243 справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88950 кг, тара - 22200 кг, нетто - 66750 кг, що менше вантажного документу на 3250 кг. Над 1-3 люками ліворуч виявлене поглиблення розміром 450x170x50-80 см, над 7 люком - розміром 120x280x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Також у всіх актах зазначено, що вагони в технічному відношенні справні, відсутній вантаж у вагонах вміститися міг.

В матеріалах справи також наявні довідки позивача щодо вартості вугілля у спірних вагонах, а саме у вагоні №53518320 - 2435,27 грн з ПДВ, у вагоні №62069257, №53266243 - 2372,90 грн з ПДВ, в решті вагонів - 2361,70 грн з ПДВ.

На відомостях вагонів до всіх накладних наявний переуступний підпис щодо передачі ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» права на пред`явлення претензії та позову до ПАТ «Укрзалізниця». Вказаний напис підписано директором та головним бухгалтером ДТЕК Запорізька ТЕС і скріплений печаткою.

Стягнення вартості нестачі вантажу за вище наведеними перевезеннями і є предметом цього позову.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Відповідно ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).

Згідно п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

У відповідності до вимог ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами залізниця прийняла до перевезення спірний вантаж та видала його вантажоодержувачу з недостачею, про що на шляху прямування були складені акти загальної форми та на станції призначення - комерційні акти.

Факт виявлення нестачі вантажу у спірних вагонах залізницею не заперечується.

Доводами відзиву на позов, які на думку апелянта не врахував суд першої інстанції, є те, що переуступний підпис повинен бути виконаний на самій залізничній накладній, а не на відомості вагонів, яка є окремим документом, а також засвідчуватися підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. Проте, на відомостях вагонів наявні підписи керівника та головного бухгалтера і печатка ВП «Запорізька ТЕС» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», яке не є підприємством. Також апелянт у відзиві на позов вказував, що у накладних наявний запис про те, що вологість вугілля не менше 8%, тобто вантаж був відправлений у вологому стані, та при визначенні кількості нестачі повинні застосовуватися норма природної втрати 2%.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта в частині не надання судом першої інстанції оцінки його доводам щодо невірного застосування норми природної втрати та не врахування його контррозрахунку.

Судом першої інстанції було вірно зазначено, що пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п. 27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Судом було досліджено, що в залізничних накладних відсутні відомості про те, що спірні вантажі були відправлені вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані та зазначено, що один із основних показників якості вугілля кам`яного є волога. Згідно з ДСТУ 4083:2012 «Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях» для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г загальна волога на робочий стан палива XV має бути не більше ніж 12,0% (п. 4.1).

Як вбачається із спірних залізничних накладних, у вугіллі марки ДГ (0-100), яке було предметом перевезення, волога становить 8%, тобто не перевищує гранично допустиму норму.

З урахуванням наведеного та визначення національними стандартами України кам`яного вугілля як твердого мінерального палива, при видачі вантажу - кам`яного вугілля застосовується норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто - 1% маси вантажу, що зазначена в перевізних документах.

Відтак, позивач вірно розрахував кількість недостачі вантажу, з чим погодився суд першої інстанції, яка в загальній сумі буде становити 34000 кг загальною вартістю 80582,50 грн, а доводи відповідача в цій частині відхилив, з чим погоджується апеляційний суд.

Втім, апелянт вірно зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки його доводам щодо неналежності переуступного підпису.

Відповідно до ст. 130, 133 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають: у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач, за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

В даній справі з позовом звернувся вантажовідправник на підставі переуступних підписів.

Вказані підписи здійснені на відомостях вагонів.

Відповідно до п. 6.6., 6.7. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтранс України від 21.11.2000 за №644 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 14.10.2014р. №513) заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил з урахуванням таких особливостей: у графі 19 "Номер вагона" зазначаються загальна кількість вагонів у відправці та напис "Дивись відомість". Номери вагонів, їх рід, число осей, маса тари, вантажопідйомність, маса вантажу, пломби (запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП)), сума платежів для кожного вагона зазначаються у відомості вагонів (додаток 2), яка додається до накладної та є її невід`ємною частиною.

Отже, заперечення апелянта, що відомість вагонів є окремим документом, а не невід`ємною частиною накладної, не відповідає вище наведеним положенням Правил, та, як вбачається з матеріалів справи, спірні відправлення були здійснені групами вагонів із заповненням однієї накладної на відповідну групу вагонів.

Матеріали справи також містять довіреність №174/ДнЭ/2019 від 24.04.2019 щодо уповноваження директора ВП «Запорізька ТЕС» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» Шовгеля С.В. та головного бухгалтера Дубкову О.В. передавати вантажовідправникам право на пред`явлення претензій та позовів і засвідчувати своїми підписами переуступні підписи. Тобто, права позивача на пред`явлення цього позову оформленні належним чином відповідно до положень ст. 133 Статуту залізниць України.

Відтак, доводи апелянта щодо неналежності переуступних підписів не відповідають фактичним обставинам справи та наведеним вище нормативним положенням.

Не надання судом першої інстанції оцінки вказаним доводам відповідача не вплинуло на прийняття ним вірного по суті спору рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції як таке, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної та касаційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2020 у справі №904/682/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2020 у справі №904/682/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд