УХВАЛА

21 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/2538/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аларіт",

відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк",

відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Атрекс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду Київської області

від 11.12.2019

у складі судді Лопатін А.В.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 21.07.2020

у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О. - головуючий, Копитової О.С., Пашкіної С.А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт"

до Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку "Укргазбанк"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс"

про визнання недійсним договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії

в межах справи № 911/4706/15

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс"

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АТ "Укргазбанк", заявник) 06.08.2020 здало до відділення зв`язку для направлення на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 у справі № 910/2538/18.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/2538/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Банасько О.О., суддя - Огородніка К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020.

Однак касаційна скарга не відповідає вимогам статей 290 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

ПАТ АТ "Укргазбанк" в касаційній скарзі посилається на положення пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, що полягає у наступному: чи є об`єктом іпотеки новостворене (побудоване) майно, на земельних ділянках на яких знаходилось нерухоме майно, яке особа передала в іпотеку, зруйнувала придбане нерухоме майно, створила нове та передала новостворене майно в іпотеку.

Проте, касаційна скарга не містить посилання на конкретну норму права щодо якої відсутній висновок Верховного Суду та не може бути визнана судом такою, що відповідає положенням пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги та зазначити підстави касаційного оскарження, відповідно до приписів пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 287, 288, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, суддя Верховного Суду,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 у справі № 922/2538/18 залишити без руху.

2. Надати Публічному акціонерному товариству Акціонерного Банку "Укргазбанк" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Публічному акціонерному товариству Акціонерного Банку "Укргазбанк", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду В.Я. Погребняк