РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2020Справа № 910/10496/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Авто"

про стягнення 238 901,84 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - ПрАТ "СК "АРКС", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Авто" (далі - ТОВ "Союз-Авто", відповідач) про стягнення 238 901,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ "СК "АРКС" транспортний засіб "Lexus RX 300", державний номер НОМЕР_1 . На підставі страхових актів № AXA2455273 від 21.03.2019, № АХА2464386 від 06.05.2019 та № АХА2467664 від 22.05.2019 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 336 901, 84 грн. Оскільки ДТП сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , який керував автобусом "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_2 , що належав ТОВ "Союз-авто" та був застрахований ПрАТ "УАСК АСКА", позивач звернувся з регресною вимогою до ПрАТ "УАСК АСКА", яка була задоволена останнім на суму 98 000,00 грн. Поряд з тим, враховуючи що водій, з вини якого сталася ДТП, перебував у трудових відносинах з ТОВ "Союз-авто", останній, як роботодавець, зобов`язаний згідно ст. 1172 ЦК України сплатити позивачу невідшкодовану суму страхового відшкодування у розмірі 238 901, 84 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.07.2020 було відкрито провадження у справі № 910/10496/20, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав, витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України (а/с 272, м. Київ-2, 02002) наступні відомості щодо полісу № АМ 6866753: якою страховою компанією виданий даний поліс; строк його дії; тип полісу; який автомобіль застраховано; розміри лімітів відповідальності, розмір франшизи; по відношенню до якої особи укладено договір страхування за вказаним полісом.

14.09.2020 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшли запитувані в ухвалі від 24.07.2020 відомості щодо полісу № АМ 6866753.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

05.11.2018 між ПрАТ "СК "АРКС" (страховик) та ОСОБА_2 укладено договір № 329411а8к добровільного страхування наземного транспорту (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Lexus RX 300», державний номерний знак НОМЕР_3 .

28.02.2019 о 14 год. 10 хв. по вул. Володимирська, 61, у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Lexus RX 300», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу «БОГДАН А-091», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

28.02.2019 ОСОБА_3 звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавнчого дослідження № 106/19 від 21.03.2019 та ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 22.03.2019, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Lexus RX 300», державний номерний знак НОМЕР_3 , складає 319 695, 45 грн.

Згідно з рахунками-фактури №№ СМУ00007057 від 15.03.2019, СМУ00012082 від 23.04.2019 та СМУ00014728 від 17.05.2019, виставленими ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА», вартість ремонту транспортного засобу «Lexus RX 300», державний номерний знак НОМЕР_3 склала 340 513, 34 грн.

25.03.2019, 07.05.2019 та 23.05.2019 позивачем на підставі страхових актів № АХА2455273 від 21.03.2019, №АХА2464386 від 06.05.2019 та №АХА2467664 від 22.05.2019 було виплачено страхове відшкодування на рахунок ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» в загальному розмірі 304 342, 84 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 546412 від 25.03.2019, №558493 від 07.05.2019 та №563029 від 23.05.2019.

Як вбачається зі страхового акту № АХА2455273 від 21.03.2019, позивачем при визначенні суми страхового відшкодування, яка підлягає виплаті страховику за Договором добровільного страхування було вираховано частину несплаченої суми страхової премії у розмірі 32 559 грн 00 коп., у зв`язку з чим сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті страховику, становила 281 026 грн 10 коп.

Статтею 27 Закону України "Про страхування"та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільна відповідальність транспортного засобу «БОГДАН А-091», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, була застрахована у ПрАТ "УАСК АСКА" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 6866753.

Відповідно до умов договору (полісу) № АМ 6866753 страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме транспортного засобу "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_2 , зокрема, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 100 000,00 грн та франшиза становить 2 000,00 грн.

Оскільки право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене, останній звернувся до ПрАТ "УАСК АСКА" з вимогою виплатити страхове відшкодування.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.07.2019 та 01.08.2019 ПрАТ "УАСК АСКА" відшкодувало позивачу шкоду за заявленим страховим випадком виходячи з ліміту відповідальності за полісом № АМ 6866753 (100 000,00 грн) та за мінусом франшизи (2 000,00 грн) у загальному розмірі 98 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що виплативши страхове відшкодування страховику постраждалої у ДТП особи в порядку суброгації, він набув право вимоги до відповідача, як юридичної особи, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Перевіряючи такі доводи позивача, розглядаючи та вирішуючи даний спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Поліс № АМ 6866753 є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в тому числі, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Факт наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 28.02.2019, підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2019 у справі № 752/5189/19 та на підставі положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України повторного доведення не потребує.

Судом встановлено, що транспортний засіб "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП належив ТОВ "Союз-авто".

Також матеріалами справи підтверджено (протокол про адміністративне правопорушення БД №187691), що винний у вчиненні ДТП водій транспортного засобу марки "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ "Союз-авто" (займав посаду водія) та здійснював керування автомобілем виконуючи трудові обов`язки. Вказані обставини відповідачем не спростовано та не заперечувались .

Статтею 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з пунктом 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, звертаючи з позовом до суду позивач з урахуванням положень ст. 1172 Цивільного кодексу України просить стягнути з ТОВ "Союз-авто" залишок невідшкодованої суми страхового відшкодування у розмірі 238 901, 84 грн, який включає в себе різницю між розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому суд зазначає, що страхове відшкодування не обов`язково має визначатись з урахуванням оціненої шкоди, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18, від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15).

Як вже судом зазначалось вище, 25.03.2019, 07.05.2019 та 23.05.2019 позивачем на підставі страхових актів № АХА2455273 від 21.03.2019, №АХА2464386 від 06.05.2019 та №АХА2467664 від 22.05.2019 було виплачено страхове відшкодування на рахунок ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» в загальному розмірі 304 342, 84 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 546412 від 25.03.2019 на суму 281 026, 10 грн, №558493 від 07.05.2019 на суму 21 703, 08 грн та №563029 від 23.05.2019 на суму 1 613, 66 грн.

Таким чином, оскільки у спірному випадку винний у вчиненні ДТП водій транспортного засобу марки "Богдан А-091", державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ "Союз-авто", в силу приписів ст. 1172 Цивільного кодексу України, зважаючи на відшкодування страховиком - ПрАТ "УАСК АСКА" шкоди у розмірі 98 000,00 грн, відповідальною особою є саме ТОВ "Союз-авто", яке зобов`язане виплатити різницю між фактичним розміром шкоди (304 342,84 грн згідно з платіжними дорученнями № 546412 від 25.03.2019, №558493 від 07.05.2019 та № 563029 від 23.05.2019) та страховою виплатою (98 000,00 грн.), що становить 206 342,84 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, тверджень позивача не спростував.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 206 342, 84 грн.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Авто" (04210, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 10-А, корпус 2, кв. 35, код 30729545) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код 20474912) витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 206 342, 84 грн (двісті шість тисяч триста сорок дві грн 84 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 095,14 грн (три тисячі дев`яносто п`ять грн 14 коп.).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.09.2020.

Суддя О.Г. Удалова