ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.09.2020 м. Дніпро Справа № 904/3042/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., у судовому засіданні розглянув заявою: Фізичної особи-підприємця Кари Миколи Івановича, м. Дніпро
про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу
У справі:
за позовом Фізичної особи -підприємця Кари Миколи Івановича, м. Дніпро
до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, м. Дніпро
про стягнення заборгованості за договором № 164-ПС від 08.12.2017 у сумі 120 724,58 грн.
від позивача: Давиденко Д.І.
від відповідача: не з`явився
Фізична особа-підприємець Кара Микола Іванович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 120 724,58 грн., що складають: 98 000,00 грн. - сума заборгованості за договором № 164-ПС від 08.12.2017; 7 044,58 грн. - річні; 15 680,00 грн. - інфляція грошових коштів.
Крім того, позивачем надано попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, з якого вбачається, що останній поніс витрати зі сплати судового збору у сумі 2 102,00 грн., та очікує понести витрати на правову допомогу у сумі 9 020,00, а саме:
- ознайомлення з матеріалами справи та формування правової позиції - 2 000,00 грн., без ПДВ;
- складання та подання позовної заяви - 2 500,00 грн., без ПДВ;
- складання відповіді на відзив - 2 500,00 грн., без ПДВ;
- участь в одному судовому засіданні із розрахунку 2 000,00 грн. за одне судове засідання та 1000,00 грн. за прибуття до судового засідання, яке не відбулося.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2020 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Кари Миколи Івановича 98 000,00 грн. - основного боргу, 7 044,58 грн. - річних, 13 947,24 грн. - інфляції грошових коштів, 2 071,83 грн. судового збору.

04.09.2020 від Фізичної особи-підприємця Кари Миколи Івановича до господарського суду надійшла заява, якою останній просить ухвалити додаткове рішення у справі № 904/3042/20 про стягнення з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 020,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 15.09.2020.

Представник відповідача у судове засідання призначене для розгляду заяви не з`явився, про день, час, місце розгляду повідомлявся належним чином відповідно до статті 242 ГПК України.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначає позивач, у зв`язку із розглядом у Господарському суді Дніпропетровської області справи № 904/3042/20, ним були понесені витрати на професійну правову допомогу адвоката Давиденко Д.І. у загальному розмірі 9 020,00 грн., з яких:

- складення та подання позовної заяви - 2 460,00 грн.;

- додаткові письмові пояснення - 820,00 грн.;

- участь представника в судовому засіданні - 5 740,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір б/н про надання професійної правничої допомоги від 30.04.2020, з пункту 4.1 якого вбачається, що послуги адвоката за цим договором надаються на безоплатній основі.

Додатковою угодою від 30.04.2020 сторони дійшли згоди змінити п. 4.1 Договору та викласти його в наступній редакції:

"4.1 Вартість наданих послуг та порядку і строки оплати гонорару Адвокату Клієнтом обумовлюється додатковою угодою між сторонами після ознайомлення адвоката із суттю справи, її складністю та погодження з Клієнтом правової позиції і стратегії захисту".

Проте, документального підтвердження про досягнення сторонами згоди щодо вартості послуг та строків оплати гонорару, які повинні бути обумовлені в додатковій угоді, суду надано не було.

Не надано позивачем і будь-яких інших доказів, які б свідчили про узгодження сторонами кількісних та вартісних показників наданих послуг, вказаних у таблиці, що міститься у заяві від 04.09.2020.

Крім того, слід зазначити про те, що залучені до заяви копії платіжних документів від 04.09.2020, на загальну суму 9 048,01, не можуть бути прийняті судом, в якості доказів понесених позивачем витрат (а сумі 9 020,00) на правничу допомогу, з огляду на таке.

Так, копія квитанції на суму 1 092,51 грн. не містить даних про платника, що здійснював таких платіж. Копії інших 3-х квитанцій не містять призначення платежу.

Зазначене вище, позбавляє суд можливості прийти до висновку про те, що суми за вказаними платіжними документами, сплачені позивачем адвокату, за послуги, пов`язані з розглядом саме цієї справи.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Кари Миколи Івановича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Кари Миколи Івановича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено - 18.09.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко