ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2657/20

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Панорама»

до Іванівської сільської ради

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Панорама» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Іванівської сільської ради в якому просить суд зобов`язати Іванівську сільську раду передати у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Панорама» земельну ділянку площею 12,9738 га, кадастровий номер :03:005:0701, землі сільськогосподарського призначення для обслуговування господарських будівель та дворів, в адміністративних межах Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області, що знаходиться за адресою київська обл., Ставищенський район, с. Богатирка, вул. Любчанська, 15.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України N 3674-VI від 8 липня 2011 року "Про судовий збір" за подання позову за місцем розгляду справи сплачується судовий збір, який зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2 102,00 гривні.

Згідно з п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921,00 грн) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350,00 грн); за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921,00 грн).

Таким чином, за подання даної позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір, як за майнову вимогу у відсотковому співвідношенні до ціни позову та згідно встановлених законом граничних розмірів.

У п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У відповідності до п. 2 ч. 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як було встановлено судом вище, позивачем на вирішення суду ставиться одна вимога майнового характеру.

В свою чергу, позивачем в позовній заяві, всупереч вимог встановлених в п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, ціна позову в частині майнової вимоги не визначена.

Крім того, судом встановлено, що позивачем не долучено до позовної заяви документів, які б підтверджували нормативно-грошову оцінку 1 га ріллі на території Київської області станом на дату звернення із позовом.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, господарський суд встановив порушення позивачем вимог ГПК при зверненні із зазначеною позовною заявою до суду.

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Панорама» підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Панорама» залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Панорама» строк на усунення недоліків позовної заяви не пізніше 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Панорама» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- належних доказів обґрунтування та визначення ціни позову; докази направлення зазначених документів відповідачу;

- доказів сплати судового збору з урахуванням визначеної ціни позову; докази направлення зазначених документів.

4. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Сокуренко