УХВАЛА

м. Київ

25.09.2020Справа № 910/17298/18

За позовомКерівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Ізмаїльської міської ради Одеської області
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська виробничо-комерційна фірма «Істр»
простягнення 1 344 092,27 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Ізмаїльської міської ради Одеської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська виробничо-комерційна фірма «Істр» про стягнення 1 344 092,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди земельної ділянки від 03.03.2005, у зв`язку з чим прокурором заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оренди земельної ділянки у розмірі 1 075 273,81 грн. та штрафних санкцій у розмірі 268 818,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2018, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019, вказану позовну заяву повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №910/17298/18 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 скасовано, а справу №910/17298/18 передано до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 17.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 позовну заяву Керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Ізмаїльської міської ради Одеської області залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали, встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду обґрунтованого розрахунку штрафних санкцій, що заявлені до стягнення в позовній заяві.

Зокрема, у вказаній ухвалі судом зазначено, що ні в тексті позовної заяви, ні у формі окремого документу (додатку) до неї не міститься обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення у даній справі штрафних санкцій, як і не конкретизовано вид штрафних санкцій, що мають бути стягнені з відповідача.

22.09.2020 на електронну пошту суду та 23.09.2020 до канцелярії суду надійшли аналогічні за своїм змістом заяви виконуючого обов`язки керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури про продовження строку на усунення недоліків.

Заяви обґрунтовані тим, що позовні вимоги у даній справі визначені на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ізмаїльська виробничо-комерційна фірма «Істр» з питань правильності нарахування орендної плати за землю за період з 03.09.2014 по 30.09.2017 та інформації Головного управління ДФС в Одеській області від 04.06.2018, а відтак заявником на адресу останнього направлено запит, після отримання відповіді на який можливо буде надати розрахунок штрафних санкцій, у зв`язку з чим прокурор просить суд продовжити строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд звертає увагу на те, що підстави для продовження строку повинні носити об`єктивний характер. Суб`єктивне сприйняття учасника справи або оцінка ним порядку здійснення свого права не є такими обставинами, а тому не можуть бути покладені в основу рішення суду про продовження строку.

Тобто, в даному випадку, реалізація права на усунення недоліків позовної заяви не може залежати від дій третіх осіб, а саме надання прокурору Головним управлінням ДФС в Одеській області розрахунку штрафних санкцій і конкретизації виду таких штрафних санкцій.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмету та підстав позову).

В даному випадку, керівник Ізмаїльської прокуратури Одеської області звернувся до суду із даним позовом за захистом порушених інтересів держави, що полягають у ненадходженні до бюджету грошових коштів, чим завдається шкода інтересам територіальної громади міста. Тобто, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів, і саме на прокуратуру в такому випадку покладений обов`язок доведення його обґрунтованого розміру, що викладений у прохальній частині позовної заяви.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, належним чином не звернув уваги як на відсутність обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення у даній справі штрафних санкцій, так і на те, які саме штрафні санкції стягуються з відповідача з огляду на приписи Цивільного та Господарського кодексів України.

Вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку судом враховано, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим елементом верховенства права є гарантії справедливого судочинства. Так, у справі «Bellet v. France» Європейським судом з прав людини вказано, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» Європейським судом з прав людини зазначено, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Суд відзначає, що в поданих прокурором заявах про продовження строку на усунення недоліків заявником не наведено жодних належних обставин неможливості самостійно надати суду обґрунтований розрахунок позовних вимог (штрафних санкцій), а також не наведено обставин, які б заважали прокурору звернутися до Головного управління ДФС в Одеській області з відповідним запитом з моменту звернення до суду із даним позовом.

Господарський суд наголошує, що однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Судом враховано, що позовну заяву у даній справі прокурором подано в грудні 2018 року, проте, будучи обізнаним про відсутність у позовній заяві обґрунтованого розрахунку штрафних санкцій, з відповідним запитом до Головного управління ДФС в Одеській області прокурор звернувся лише 16.09.2020.

Відтак, продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, що залежатиме від вчинення третьою особою певних дій, на переконання суду, може призвести до затягування строків судового розгляду та порушення прав іншого учасника процесу.

Більш того, у поданих заявах про продовження строку прокурором навіть не зазначено, в який строк недоліки позовної заяви можуть бути усунуті.

За таких обставин, продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви з підстав визначених в заявах Виконуючого обов`язки керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури може свідчити як про порушення принципів рівності та змагальності сторін, так і про порушення строків розгляду даної справи, а тому суд приходить до висновку, що відповідні заяви не підлягають задоволенню.

Частиною 13 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З огляду на те, що зазначені недоліки у визначений судом строк позивачем не усунуті позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, п. 8 ч. 1 ст. 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Виконуючого обов`язки керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури про продовження строку на усунення недоліків відмовити.

2. Позов Керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Ізмаїльської міської ради Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльська виробничо-комерційна фірма «Істр» про стягнення 1 344 092,27 грн. залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню.

Суддя В.П. Босий