ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. Справа№ 910/1892/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Костерний Д.О.;

від відповідача: Бондаренко А.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 (повний текст складено 21.04.2020)

у справі № 910/1892/20 (суддя - Ягічева Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 276 299,80 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 276 299,80 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням терміну доставки товару у залізничному сполученні.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 позовні вимоги задоволені повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" 276 299,80 грн. штрафу та 4 144,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідач допустив прострочення термінів доставки вантажів, що підтверджується доданими до позову залізничними накладними та відображено у розрахунку розміру штрафу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідний штраф у загальному розмірі 276 299,80 грн.

Також суд зазначив, що позивачем не було пропущено строку позовної давності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 у справі №910/1892/20 та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні штрафних санкцій за несвоєчасність доставки вантажів у сумі 37 558,50 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в розрахунках позивачем (в деяких випадках) необґрунтовано завищено відсотки суми штрафу за прострочення термінів поставки, оскільки під час визначення розміру штрафу не враховано, що перевезення здійснювалося груповими відправками. Також апелянт зазначив про не врахування судом першої інстанції при винесенні рішення, що позивач не витримав строк позовної давності, а тому йому слід відмовити у позовних вимогах.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи між суддями, справу №910/1892/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/1892/20 та призначено справу до розгляду на 29.07.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року розгляд справи відкладено на 16.09.2020.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 року № 09.1-08/3138/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2020 року для розгляду справи №910/1892/20 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю, Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 апеляційний розгляд справи № 910/1892/20 було призначено на 16.09.2020.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 року № 09.1-08/3138/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2020 року для розгляду справи №910/1892/20 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю, Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 року по справі №910/1892/20.

Позиції представників сторін

14.07.2020 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти вимог та доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (замовник) було укладено Договір № 07244/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 1.2 Договору, перевезення - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 р. № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 р. № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 р. за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

За умовами п.1.3. Договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно з п. 8.1. Договору, Сторони домовились про використання електронного документообігу. Відповідно до п. 8.5.2. Договору, оформлений ЕГІД (електронний перевізний документ) вважається оригіналом Договору перевезення та має юридичну силу, як доказ у визначених законодавством випадках.

На виконання умов договору між позивачем та відповідачем укладені договори на перевезення вантажів, згідно яких відповідач доставив вантажі у період з 15.12.2018 по 30.12.2018 на адресу одержувача АТ "ОПЗ" згідно залізничних накладних № № 42249094, 42265892, 42265082, 42265934, 42294679, 42194407, 42276345, 42348698, 42348706, 42425934, 42289736, 42366708, 34582007, 34590968, 34587428, 42192708 (досильна накладна), 42171157, 42252593, 42592865 (досильна накладна), 42299446, 42678995.

Проте, як вказує позивач, відповідно до календарних дат прибуття вантажу на станції призначення згідно вказаних вище накладних (графа 51), останній доставлено Відповідачем з простроченням терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в досудовому порядку направив Відповідачу претензію № 499 від 11.06.2019 р. про сплату штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 164 802,10 грн. Претензія отримана Відповідачем 14.06.2019 р. У відповідь на претензію Позивач отримав лист Відповідача від 24.06.2019 р. № ЦМ-ЮА- 253 про те, що претензія Позивача направлена для розгляду та надання відповіді до регіональної філії "Одеська залізниця" Відповідача згідно наданих регіональним філіям повноважень щодо розгляду претензій. В матеріалах справи відсутня відповідь відповідача на вказану претензію.

Також, 08.01.2020 р. Позивач надіслав регіональній філії "Одеська залізниця" Відповідача лист № 16 від 08.01.2020 р., згідно якого просив повідомити про результати розгляду претензії № 499 від 11.06.2019 р. та у разі її незадоволення, просив повернути Позивачу оригінали залізничних накладних з переуступними написами одержувачів, що були додані до даної претензії.

17.01.2020 р. від регіональної філії "Одеська залізниця" Відповідача надійшов лист від 15.01.2020 № ДТ-12/05, згідно якого претензія Позивача № 499 від 11.06.2019 р. до цього часу не розглянута через значну кількість заявлених претензій та скрутне фінансове становище.

У період з 23.12.2018 р. по 29.12.2018 р. Відповідач доставив вантаж на адресу одержувача Іллічівська філія ДІЇ "АМПУ" (нова назва "Чорноморська філія" у зв`язку з перейменуванням) згідно залізничних накладних №№ 53331294, 42540641, 34592295, 42734343, 42735209.

Проте, як вказує позивач, відповідно до календарних дат прибуття вантажу на станції призначення згідно вказаних вище накладних (графа 51), останній доставлено Відповідачем з простроченням терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів.

Позивач в досудовому порядку направив відповідачу претензію № 500 від 12.06.2019 р. про сплату штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 73 939,20 грн. претензія отримана відповідачем 19.06.2019. У відповідь на претензію позивач отримав лист відповідача від 24.06.2019 р. № ЦМ-ЮА-253 про те, що претензія позивача направлена для розгляду та надання відповіді до регіональної філії "Одеська залізниця" Відповідача згідно наданих регіональним філіям повноважень щодо розгляду претензій. В матеріалах справи відсутня відповідь відповідача на вказану претензію.

При цьому, 08.01.2020 р. Позивач надіслав регіональній філії "Одеська залізниця" Відповідача лист № 16 від 08.01.2020 р., згідно якого просив повідомити про результати розгляду претензії № 500 від 12.06.2019 р. та у разі її незадоволення, просив повернути Позивачу оригінали залізничних накладних з переуступними написами одержувачів, що були додані до даної претензії.

17.01.2020 р. від регіональної філії "Одеська залізниця" Відповідача надійшов лист від 15.01.2020 р. № ДТ-12/05, згідно якого претензія Позивача № 500 від 12.06.2019 р. до цього часу не розглянута через значну кількість заявлених претензій та скрутне фінансове становище.

У період з 15.01.2019 р. по 27.01.2019 р. Відповідач доставив вантаж на адресу Позивача, як одержувача згідно залізничних накладних №№ 34833301, 34837799 (досильна накладна), 40596876, 43461623, 43466119 (досильна накладна), 40662512 (досильна накладна 43461623).

Проте, як вказує позивач, відповідно до календарних дат прибуття вантажу на станції призначення згідно вказаних вище накладних (графа 51), останній доставлено Відповідачем з простроченням терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів.

Позивач в досудовому порядку направив Відповідачу претензію № 529 від 24.06.2019 про сплату штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 37 558,50 грн. Претензія отримана Відповідачем 04.07.2019 р. У відповідь на претензію Позивач отримав лист Відповідача від 09.07.2019 р. № ЦМ-ЮА-281 про те, що претензія Позивача направлена для розгляду та надання відповіді до регіональної філії "Одеська залізниця" Відповідача згідно наданих регіональним філіям повноважень щодо розгляду претензій. В матеріалах справи відсутня відповідь відповідача на вказану претензію.

Позивач зазначає, що зазначений вантаж доставлений відповідачем з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу), що підтверджується календарним штемпелем на залізничній накладній. Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та заявив до стягнення з відповідача штрафні санкції у загальному розмірі 276 299,80 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 908 ЦК України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу, згідно ст. 909 ЦК України, одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

В силу приписів ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 ГК України).

Згідно ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Приписами ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення (ст. 6 Статуту залізниць України).

Частинами 1, 2, 5 ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

За змістом п 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (ЕЦП). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

У відповідності до п.п. 6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів, за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатками 1, 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: «Відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна», у відповідному місці проставляється позначка «х» і ця графа заповнюється відправником.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п.п. 1.1., 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Пунктом 2.10. названих Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув (ч. 2 ст. 116 Статуту залізниць України).

При цьому, виходячи з правового аналізу вищенаведеної норми, слід констатувати, що визначений її приписами штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Тобто, у випадку якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як вбачається із залізничних накладних № № 42249094, 42265892, 42265082, 42265934, 42294679, 42194407, 42276345, 42348698, 42348706, 42425934, 42289736, 42366708, 34582007, 34590968, 34587428, 42192708 (досильна накладна), 42171157, 42252593, 42592865 (досильна накладна), 42299446, 42678995, 53331294, 42540641, 34592295, 42734343, 42735209, 34833301, 34837799 (досильна накладна), 40596876, 43461623, 43466119 (досильна накладна), 40662512 (досильна накладна 43461623) вантаж відповідно до календарних дат прибуття вантажу на станції призначення (графа 51), доставлено Відповідачем з простроченням терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів.

При цьому, частково зроблені у графах 49 залізничних накладних №№ 42249094, 42265892, 42265082, 42265934, 42294579, 42171157, 42592865 відмітки не містять причини затримки вагонів у зв`язку з чим є неналежними відмітками у розумінні п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, та не являються підставою для збільшення терміну доставки. Крім того, акти, які вказані у графах 49 даних накладних складені залізницею в односторонньому порядку, Товариству на підпис не надавались, що є порушенням п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами.

У відповідності до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Крім того, вказані у вищевказаних накладних акти про затримку вагонів, складені вже після спливу строків доставки вантажу по цим накладним.

Посилання апелянта на те, що у розрахунку позивача по залізничній накладній №53331294 (5 вагонів) необґрунтовано завищено відсотки суми штрафу за прострочення термінів доставки, оскільки при розрахунку мають бути застосовані терміни доставки, встановлені для вагонних відправок (1 доба на кожні повні та неповні 200 км), в той час як позивач штраф обрахований виходячи з термінів доставки, встановлених для маршрутних відправок (1 доба на кожні повні та неповні 320 км) є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів, термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів визначено терміни, в які залізниця зобов`язана доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту у разі перевезення вантажною швидкістю:

-маршрутними відправками термін доставки обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320 км;

-вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з п. 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Згідно з п.п. 6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів, за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: "Відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна", у відповідному місці проставляється позначка "х" і заповнюється ця графа відправником.

Тобто, законодавець передбачив відповідну підграфу графи 29 залізничної накладної під назвою "групова/маршрутна" відправка та у п. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів передбачив для такого типу відправки термін доставки - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км.

Як вбачається з матеріалів справи, у графі 29 спірної накладної № 53331294 відправником відмічено тип відправки "групова/маршрутна". Отже, термін доставки вантажу за даною накладною із типом відправки "групова/маршрутна" має обчислюватись виходячи з однієї доби за кожні повні та неповні 320 км., а вагонів із типом відправки "вагонна" термін доставки за такими накладними має обчислюватись виходячи з однієї доби за кожні повні та неповні 200 км.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній.

Згідно з п. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Враховуючи, що відповідач підтвердив правильність заповнення позивачем спірної накладної № 53331294, проставив електронний цифровий підпис у графі 38, а отже, погодився із даними, внесеними Позивачем, в тому числі у частині визначення типу відправки "групова/маршрутна", відтак, термін доставки має бути обчислений виходячи саме з типу відправки, вказаному у накладних.

Крім того, форма залізничної накладної затверджена наказом Міністерства транспорту України "Про затвердження Правил оформлення перевізних документів" від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084.

Відповідно до п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення, перевезення вантажів здійснюються вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками. У цих Правилах наведені нижче терміни вживаються в таких значеннях:

-вагонна відправка - партія вантажу за однією накладною в такій кількості, для перевезення якої потрібно надання окремого вагона;

-дрібна відправка - партія вантажу за однією накладною, для перевезення якої не потрібно надавати окремий вагон;

-контейнерна відправка - партія вантажу за однією накладною для перевезення в універсальному чи спеціалізованому контейнері або перевезення власного універсального чи спеціалізованого контейнера в порожньому стані;

-контрейлерна відправка - це завантажені на залізничні вагони автопоїзд, знімний автомобільний кузов, напівпричеп, тягач і т. ін.;

-групова відправка - партія вантажу за однією накладною, для перевезення якої надається не менше двох вагонів, але менше маршруту;

-маршрутна відправка - партія вантажу за однією накладною в кількості, яка відповідає ваговій нормі, встановленій для маршруту ("ядра" маршруту).

Відповідно до обставин справи, відправка по спірній накладній № 53331294 не можна вважати вагонною відправкою через те, що кількість відправлених вагонів по цій накладній перевищує 1 (один) вагон. В той же час, дана відправка не є маршрутною відправкою через те, що кількість відправлених вагонів по ній не перевищує 50 (п`ятдесят).

Згідно спірної накладної № 53331294 для визначення швидкості перевезення вантажу передбачені такі окремі типи відправок: вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна. Тобто, такі типи відправок як групова і маршрутна у графі 29 накладної вказані як одне ціле, що кореспондується з встановленою для них підпунктом 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів швидкістю в 320 км на одну добу.

У зв`язку із зазначеним вище та враховуючи відсутність у Правилах обчислення термінів доставки вантажів окремо швидкості перевезення вантажів для групової відправки, але враховуючи наявність позначки "х" у графі 29 спірної накладної № 53331294 під назвою "групова/маршрутна відправка", як погодженої між Позивачем та Відповідачем умови договору перевезення вантажу та затвердженої Правилами оформлення перевізних документів, обрахунок терміну доставки вантажів по даній накладній має здійснюватися з розрахунку 1 (доба) на кожні повні та неповні 320 км.

Щодо посилань відповідача на Порядок направлення вагонопотоків та організації їх у вантажні поїзди на залізницях України на 2018-2019 рр., затверджений внутрішнім наказом Відповідача від 18.12.2018 р. № 765/Ц, то даний наказ не є нормативно-правовим актом, не встановлює порядок укладення та виконання договору перевезення вантажу, не встановлює порядок оформлення перевізних документів, не стосується обчислення строків доставки вантажів та порожніх вагонів, не встановлює обов`язків для Позивача, як відправника вантажу. Даний наказ адресований суто для внутрішнього користування у внутрішній виробничій структурі Відповідача, визначає нумерацію та класифікацію поїздів. Тому посилання на даний наказ є безпідставним для застосуванні по даній справі.

В той же час, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Що стосується перевезення вантажів залізницею, то відповідно до п. 136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог п. 134 цього Статуту, яким передбачено також і 6-місячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обчислення.

За приписами п. 134 Статуту залізниць України, претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зокрема, згідно з підпунктом "д" частини другої пункту 134 Статуту залізниць України, зазначені терміни обчислюються від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу.

Ч. 5 ст. 307 ГК України, яка кореспондується із ч. 4 ст. 909 ЦК України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, пункти 134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності за позовами про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу. Статут залізниць України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 і останні зміни в нього вносилися постановою КМУ від 25.1 1.2015 р. № 977.

Господарський кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16.01.2003 р. і набрав чинності з 01.01.2004 р., та ст. 315 якого передбачено певні особливості обчислення строків позовної давності за договором перевезення, також є спеціальним законом, який повинен застосовуватися до правовідносин сторін переважно щодо норм права, як такий, що прийнятий пізніше та містить порядок обчислення строків позовної давності.

Відтак, положення пунктів 134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у системному зв`язку з положенням статті 315 ГК України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію Позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 ГК України для відповіді на претензію. Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч. 2 та ч. 3 ст. 315 ГК України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

При цьому відсутність відомостей щодо звернення Позивача до Відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Таким чином, позов до відповідача у даній справі може бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3- місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями пунктів 134,136 Статуту залізниць України та статтею 315 ГК України.

Тобто, строк позовної давності до залізниці у даній справі становить загалом 15 (п`ятнадцять) місяців, який починає свій відлік з дня видачі вантажу та обраховується згідно наведених вище норм матеріального права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати від 04.03.2020 у справі №905/487/19.

Згідно претензії № 499 від 11.06.2019 р. датами видачі вантажів є період часу з 15.12.2018 р. по 30.12.2018 р. включно. Відповідно, датою закінчення терміну позовної давності до Відповідача, враховуючи пред`явлення претензії Позивачем, є 14.03.2020 р. включно, а саме:

-період видачі вантажу: з 15.12.2018 р. по 30.12.2018 р. включно;

-строк для пред`явлення претензії: з 15.06.2019 р. по 30.06.2019 р. включно (протягом 6 місяців з дати видачі);

-дата пред`явлення претензії Позивачем: 11.06.2019 р.;

-дата отримання претензії Відповідачем: 14.06.2019 р.;

-закінчення тримісячного строку для надання відповіді на претензію: до 14.09.2019 р. (з дати отримання претензії Відповідачем);

-відповідь на претензію Відповідача від 15.01.2020 р., штраф не сплачено;

-дата закінчення перебігу позовної давності до Відповідача згідно доданих до позову залізничним накладним: 14.03.2020 р. включно (позов до залізниці може бути поданий протягом 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3-місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію).

Згідно претензії № 500 від 12.06.2019 р. датами видачі вантажів є період часу з 23.12.2018 р. по 29.12.2018 р. включно. Відповідно, датою закінчення терміну позовної давності до Відповідача, враховуючи пред`явлення претензії Позивачем, є 19.03.2020 р. включно, а саме:

-період видачі вантажу: з 23.12.2018 р. по 29.12.2018 р. включно;

-строк для пред`явлення претензії: з 23.06.2019 р. по 30.06.2019 р. включно (протягом 6 місяців з дати видачі);

-дата пред`явлення претензії Позивачем: 13.06.2019 р.;

-дата отримання претензії Відповідачем: 19.06.2019 р.;

-закінчення тримісячного строку для надання відповіді на претензію: до 19.09.2019 р. (з дати отримання претензії Відповідачем),

-відповідь на претензію Відповідача від 15.01.2020 р., штраф не сплачено;

-дата закінчення перебігу позовної давності до Відповідача згідно доданих до позову залізничним накладним: 19.03.2020 р. включно (позов до залізниці може бути поданий протягом 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3-місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію).

Згідно претензії № 529 від 24.06.2019 р. датами видачі вантажів є період часу з 15.01.2019 р. по 27.01.2019 р. включно. Відповідно, датою закінчення терміну позовної давності до Відповідача, враховуючи пред`явлення претензії Позивачем, є 04.04.2020 р. включно, а саме: -період видачі вантажу: з 15.01.2019 р. по 27.01.2019 р. включно;

-строк для пред`явлення претензії: з 15.07.2019 р. по 27.07.2019 р. включно (протягом 6 місяців з дати видачі);

-дата пред`явлення претензії Позивачем: 25.06.2019 р.;

-дата отримання претензії Відповідачем: 04.07.2019 р.;

-закінчення тримісячного строку для надання відповіді на претензію: до 04.10.2019р. (з дати отримання претензії Відповідачем);

-відповідь на претензію Відповідача від 15.01.2020 р., штраф не сплачено;

-дата закінчення перебігу позовної давності до Відповідача згідно доданих до позову залізничним накладним: 04.04.2020 р. включно (позов до залізниці може бути поданий протягом 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3-місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку. що позивач звернувся до господарського суду м. Києва з даним позовом в межах строку позовної давності.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 у справі № 910/1892/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 у справі № 910/1892/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 у справі № 910/1892/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Скасувати зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 у справі № 910/1892/20.

5. Матеріали справи № 910/1892/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 21.09.2020

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Н.Ф. Калатай

Є.Ю. Пономаренко