ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2020 р. Справа№ 920/1082/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

секретар судового засідання Шевченко В.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроут»

на рішення Господарського суду Сумської області

від 20.02.2020 (повний текст складено 02.03.2020)

у справі № 920/1082/19 (суддя Джепа Ю.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроут»

до Сумського обласного відділення Антимонопольного

комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення Сумського

обласного територіального відділення Антимонопольного

комітету України від 15.08.2019 № 16

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроут» (далі - ТОВ «Гроут», позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Сумського обласного відділення Антимонопольного комітету України (далі - Сумське обласне відділення АМКУ, відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення. В обґрунтування своїх вимог зазначило про протиправність прийняття рішення Сумського обласного територіального відділення АМКУ № 16 від 15.08.2019 та невідповідність його чинному законодавству, відтак просило визначити його недійсним та скасувати.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі № 920/1082/19 у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроут» відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ТОВ «Гроут» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції не враховано, що повноваження витребовувати інформацію не є окремим завданням відповідача, й розгляд заяв і справ також не є окремим завданням відділення АМКУ. Надсилаючи вимогу, відповідач діяв поза межами регіону, оскільки місцезнаходженням ТОВ «Гроут» є м. Харків, а вимогу надати документи направило Сумське територіальне відділення, що суперечить п. 2 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням АМКУ від 23.02.2001 № 32-р, відповідно до якого свої завдання відділення здійснює у відповідному регіоні (регіонах) у випадках, передбачених законодавством, та за дорученням голови Комітету за межами регіону (регіонів). На переконання апелянта, позивач при направленні ТОВ «Гроут» вимоги діяв без відповідних повноважень, що звільняє скаржника від обов`язку надавати відповідь на таку вимогу та відповідно свідчить про протиправність та необґрунтованість рішення Сумського обласного територіального відділення АМКУ № 16 від 15.08.2019. Направлення вимоги про надання інформації є окремим повноваженням відділення АМКУ і його виконання безпосередньо пов`язане з виходом за межі регіону, відповідно для його реалізації відповідач повинен був отримати доручення Голови АМКУ. Оскільки апелянт вважає, що при направленні вимоги позивачу відповідач здійснював збір доказів, такі дії відповідача є передчасними та такими, що здійснювались з порушенням Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про що позивачем й зазначалось в позовній заяві тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що виконуючи завдання згідно ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та реалізуючи визначені п. 1 ч.1 ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» повноваження в частині організації розгляду та розслідування за відповідним поданням, голова Сумського обласного територіального відділення АМКУ надіслав ТОВ«Гроут» вимогу про надання інформації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 17, ст. ст. 22, 22-1 вказаного Закону. Однак, позивач в супереч згаданих приписів Закону інформації на вимогу голови відділення у встановлений строк не надав, відтак було розпочато розгляд справи за ознаками порушення ТОВ «Гроут» законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». При цьому, відповідач зазначив, що чинне законодавство України, яке регулює відносини у сфері захисту економічної конкуренції, не передбачає жодних обмежень щодо здійснення визначених п. 5 ч. 1 ст.17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та пп. 5 п. 8 Положення повноважень голови територіального відділення Антимонопольного комітету України відносно витребування інформації в залежності від місцезнаходження суб`єкта, в якого така інформація витребовується тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 21.09.2020, яке відбулось в режимі відеоконференції, в Дзержинський районний суд м. Харкова прибув представник позивача, представник відповідача в приміщення Північного апеляційного господарського суду не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення йому відповідної ухвали апеляційного суду про призначення розгляду справи, яка згідно наявного в матеріалах справи поштового повідомлення про вручення отримана уповноваженим представником відповідача 25.08.2020.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 21.09.2020 представник відповідача, явка якого в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, за відсутності клопотань про відкладення розгляду справи та наявні в матеріалах справи докази, які є достатніми для вирішення спору у даній справі, апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в даному судовому засідання надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України «Про Антимонопольний комітет України», «Про захист від недобросовісної конкуренції», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції відбувається через реалізацію повноважень визначених у Законах України «Про Антимонопольний комітет України», «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції». Одним із таких видів повноважень є розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення розслідувань за цими заявами і справами (п. 1 ч. 1 ст. 7, п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 12 цього Закону для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються Законом України «Про Антимонопольний комітет України», іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 7 вказаного Закону у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що:

- розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом;

- невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

За приписами ст. 22-1 цього Закону суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Відповідно до п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

За змістом ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачене п. 13 ст. 50 цього ж Закону, накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Як встановлено матеріалами справи, до Сумського обласного територіального відділення АМКУ надійшло подання Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області від 22.01.2018 за №20-18-31-14-12/306 щодо наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції у діях учасників процедури закупівлі, зокрема, ТОВ «Гроут» з предметом «Великовантажні мототранспортні засоби - ДК 021:2015:34140000-0 (сміттєвоз КО-431-05 на шасі ГАЗ-3309 (або еквівалент) та автопідіймач ПМС-212-02 на шасі НОМЕР_1 (або еквівалент))», проведеної Середино-Будською міською радою (дата аукціону - 15.12.2017; ідентифікатор закупівлі - UA-2017-11 -27-000067-с).

Голова Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Територіальне відділення), виконуючи завдання на підставі ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та реалізуючи визначені п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» повноваження в частині організації розгляду та розслідування за вищезазначеним поданням, направив ТОВ «Гроут» вимогу про надання інформації № 02-10/390 від 07.03.2018 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 17, ст.ст. 22 та 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

За інформацією Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта», наданою листом № 21-К-14946 від 24.04.2018 на запит голови Територіального відділення від 10.04.2018 № 02-10/577, зазначену вимогу 20.03.2018 вручено керівнику ТОВ «Гроут» Богаєнко А.О., який є уповноваженою особою ТОВ «Гроут» на отримання поштових відправлень згідно довіреності від 16.01.2018 (із строком дії до 31.12.2020). Факт одержання рекомендованого листа з вимогою підтверджується підписом гр. ОСОБА_1 у книзі форми 8.

Зафіксований у Рішенні адмінколегії факт отримання ТОВ «Гроут» 20.03.2019 вимоги голови Територіального відділення щодо надання інформації від 07.03.2018 № 02-10/390 не заперечується й ТОВ «Гроут».

Таким чином, з урахуванням десятиденного строку, встановленого у вимозі з приводу надання інформації № 02-10/390 від 07.03.2018, інформація на поставлені питання мала бути надана не пізніше 30.03.2018.

Проте, всупереч вимогам ст.ст. 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», позивач інформації на вимогу голови Територіального відділення № 02-10/390 від 07.03.2018 у встановлений строк не надав.

З огляду на наведене, на підставі ст.ст. 12, 121, 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ст.ст. 36, 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції», п.п. 3, 11 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (зі змінами), п. 20 (3) Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правил розгляду справ), затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6.05.1994 за № 90/299 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 № 169-р) (із змінами, далі по тексту - Правила розгляду справ), розпорядженням адміністративної колегії Територіального відділення № 20 від 21.05.2018 було розпочато розгляд справи № 02- 06/08-2018 за ознаками порушення ТОВ «Гроут» законодавства про захист економічної конкуренції (п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції») у вигляді неподання інформації на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України у визначений ним строк.

Відповідно до фінансового звіту ТОВ «Гроут» за 2018 рік, чистий дохід товариства від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) склав 198 940,2 тис. грн.

Рішенням адміністративної колегії Територіального відділення від 15.08.2019 № 16 по справі № 02-06/08-2018 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу»:

1. Визнано, що дії ТОВ «Гроут», які полягають у неподанні інформації Сумському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу від 07.03.2018 № 02-10/390 у встановлений головою територіального відділення строк, є порушенням, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою відділення строки.

2. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинене порушення, зазначене у п. 1 резолютивної частини цього рішення, на ТОВ «Гроут» накладено штраф в розмірі 68 000, 00 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою (б/н від 19.04.2018) про визнання протиправною та скасування вимоги голови Територіального відділення щодо надання інформації від 07.03.2018 № 02-10/390.

Розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову Харківським окружним адміністративним судом було винесено ухвалу від 24.04.2018 з питань прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі № 820/2953/18.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 провадження у справі № 820/2953/18 було закрито, оскільки спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 11.10.2018 залишив без змін ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2018. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 рішення судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі було залишено без змін.

За приписами ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Положеннями ч. 3 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За змістом ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно ч. 1 ст. 48 цього Закону, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»; за результатами перевірки відповідно до ч. 5 ст. 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до ч. 3 ст. 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до ч. 3 ст. 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

У відповідності до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» незалежно від положень ч. 4 цієї статті, за наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

З огляду на приписи ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» посилання позивача (апелянта) на те, що згідно ч. 4 цієї статті його звільнено від обов`язку надавати відповідь - інформацію на вимогу голови Територіального відділення від 07.03.2018 № 02-10/390 до закінчення розгляду справи № 820/2953/18 адміністративними судами є надуманими, адже відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставою для зупинення виконання рішення органу Антимонопольного комітету України є порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення.

При цьому, слід зазначити, що положення ч.ч. 3, 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» щодо зупинення виконання рішення органу Антимонопольного комітету України на час судового розгляду відповідної справи стосуються, за змістом цих норм, лише розгляду, здійснюваного в порядку господарського судочинства.

За приписами ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставою для зупинення виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого згідно з ч. 1 ст. 48 цього Закону, частиною 1 ст. 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», за результатами перевірки відповідно до ч. 5 ст. 57 цього Закону, за результатами перегляду відповідно до ч. 3 ст. 58 цього Закону, є порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення.

Проте, правові положення ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 57 та 58 цього ж Закону, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» не мають жодного відношення до регулювання відносин, пов`язаних з отриманням інформації органами Антимонопольного комітету України відповідно до наданих їм повноважень, в тому числі шляхом направлення відповідних вимог суб`єктам господарювання, об`єднанням, органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадовим особам і працівникам, іншим фізичним та юридичним особам.

З огляду на наведене, посилання ТОВ «Гроут» в обґрунтування позову на ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» правомірно відхилено судом першої інстанції як безпідставні та необґрунтовані.

Крім цього, слід зазначити, що чинне законодавство України, яке регулює відносини у сфері захисту економічної конкуренції, не передбачає умов зупинення перебігу строку для надання інформації, встановленого у відповідній вимозі Антимонопольного комітету України чи голови його територіального відділення.

Повноваження щодо встановлення строку для надання інформації згідно ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» належать, зокрема, Антимонопольному комітету, голові його територіального відділення, саме вони, відповідно, можуть встановити інший строк для надання інформації, аніж той, що було встановлено у відповідній вимозі.

Однак, як встановлено матеріалами справи, ТОВ «Гроут» після отримання вимоги № 02-10/390 від 07.03.2018 не зверталося до Територіального відділення з приводу подовження встановленого у ній строку для надання інформації.

Позивач зазначав, що разом з Рішенням адмінколегії отримав та в подальшому надав відповідь на «повторну вимогу» про надання інформації № 02-10/1448 від 16.08.2019, аналогічну за змістом вимозі щодо надання інформації № 02-10/390 від 07.03.2018.

Проте, виходячи зі змісту ст.22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» кожна окрема вимога органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення, одержана суб`єктом господарювання, об`єднанням, є окремим юридичним фактом, що породжує між його одержувачем та органом Комітету, територіальним відділенням правовідносини, в силу яких одержувач повинен надати відповідну інформацію в установлений органом Комітету, головою територіального відділення строк. Невиконання цього обов`язку є юридичним фактом, який, в свою чергу, породжує між одержувачем та органом Комітету, територіальним відділенням правовідносини, пов`язані із виникненням повноважень із застосування до одержувача відповідальності за невиконання обов`язку щодо вчасного подання інформації.

Неподання суб`єктом господарювання інформації на надіслану органом Комітету, головою територіального відділення в межах їх повноважень вимогу є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу незалежно від того, чи надсилалися таким органом даному суб`єкту у подальшому інші вимоги з таких самих питань, але з іншими строками виконання.

Таким чином, факти неодноразового неподання одним і тим самим суб`єктом господарювання інформації на запити органу Антимонопольного комітету України не є триваючим порушенням в розумінні ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а являють собою самостійні (окремі) порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відтак, кожен факт неподання інформації на вимогу органу Комітету, голови територіального відділення, включно із вимогами однакового чи близького змісту, є окремим порушенням, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та є підставою для початку розгляду справи. За кожен факт такого порушення суб`єкт може притягатися до відповідальності незалежно від того, чи притягався цей суб`єкт до відповідальності за подібне правопорушення в минулому.

Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 910/8001/17, від 06.03.2018 у справі № 915/482/17, Вищого господарського суду України у постанові від 29.11.2016 у справі № 922/1540/16.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач також зазначав, що Територіальне відділення, направляючи на його адресу (м. Харків) вимогу про надання інформації № 02-10/390 від 07.03.2018 діяло поза межами свого регіону, що, на його думку, суперечить п. 2 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23 лютого 2001 року № 32-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (далі - Положення), відповідно до якого завдання відділення здійснює у відповідному регіоні (регіонах), а у випадках, передбачених законодавством, та за дорученням Голови Комітету - за межами регіону (регіонів). Тобто, позивач (апелянт) вважав, що свої завдання відділення може реалізовувати виключно на підставі та в межах наданих повноважень, що в даному випадку пов`язано з виходом за межі свого регіону і обов`язково передбачає отримання доручення Голови Антимонопольного комітету України. Оскільки, за змістом вимоги про надання інформації № 02-10/390 від 07.03.2018 не вбачається, що Територіальне відділення при її направленні ТОВ «Гроут» діяло на підставі доручення Голови Антимонопольного комітету України, зазначені дії були вчинені без відповідних повноважень.

Стосовно вказаних тверджень позивача, слід зазначити, що Територіальне відділення направило ТОВ «Гроут» вимогу про надання інформації від 07.03.2018 № 02-10/390 у зв`язку з розглядом подання Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області № 20-18-31-14- 12/306 від 22.01.2018.

Процедура розгляду заяв та справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції визначається Правилами розгляду справ.

Розгляд заяви (подання) передує розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а їх територіальна підвідомчість безпосередньо залежить від територіальної підвідомчості розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. 5 Правил розгляду справ адміністративній колегії територіального відділення Комітету підвідомчі справи про порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, якщо наслідки порушення мають місце на регіональному ринку; справи, підвідомчі адміністративній колегії територіального відділення Комітету, розглядаються у територіальному відділенні за місцем вчинення порушення або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем настання наслідків порушення.

Положеннями п. 17 Правил розгляду справ передбачено, що заяви про порушення у справах, підвідомчих адміністративній колегії територіального відділення Комітету, подаються до відділення за місцем вчинення порушення або за місцем знаходження відповідача, або за місцем настання наслідків порушення. Заяви про порушення в інших справах подаються до Комітету.

В даному випадку місце вчинення порушення/місце настання наслідків порушення визначається місцем проведення процедури закупівлі за предметом «ДК 021:2015 Автомобілі» (ідентифікатор закупівлі: иА-2017-11-27-000067-с, замовник - Середино - Будська міська рада. Сумська область).

Відтак, враховуючи, що Територіальне відділення розглядало подання щодо ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання, в тому числі ТОВ «Гроут», під час участі їх у публічних закупівлях, які були проведені на території Сумської області, виконання завдань щодо державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції здійснюється в межах наданих повноважень та у чіткій відповідності щодо територіальної підвідомчості. Зокрема, було дотримано вимог п. 2 Положення, відповідно до якого територіальне відділення Антимонопольного комітету України здійснює свої завдання у відповідному регіоні, а у випадках, передбачених законодавством, та за дорученням Голови Комітету - за межами регіону.

Також слід зауважити, що основні завдання Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень визначено ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та пп. 1-3 п. 2 Положення, які безпосередньо передують положенням зазначеного пункту, на яку посилається ТОВ «Гроут» в позовній заяві.

Проте ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та п. 2 (пп. 1-3) Положення не відносять направлення суб`єктам вимог про надання інформації до завдань Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень.

Витребування інформації у суб`єктів є не окремим завданням чи самостійною функцією Комітету та його територіальних відділень, а інструментом збирання ними інформації та отримання інших відомостей, необхідних для ефективного виконання покладених на них законом функцій та основних завдань, у тому числі розслідування заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (захист від недобросовісної конкуренції).

Відповідно до п. 13 Правил розгляду справ збір доказів здійснюється органами чи посадовими особами Комітету, відділення незалежно від місця знаходження доказів.

Територіальне відділення, яке, виконуючи свої завдання в межах свого регіону (області), з додержанням правил підвідомчості здійснює збір доказів за заявою або у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, має право направляти вимоги про надання інформації суб`єктам, які знаходяться за межами цього регіону (області), але мають необхідні відомості, без доручення Голови Комітету.

За приписами ч. 5 ст. 19 ГК України незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Відділення згідно п. 5 Положення не має права втручатися в господарську діяльність суб`єктів господарювання за винятком випадків, передбачених цим Положенням та іншими актами законодавства про захист економічної конкуренції.

Питання повноважень органів Антимонопольного комітету України щодо витребування інформації у суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб (ст.ст. 7, 14, 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», пп. 4 п. 3 Положення), так само, як і питання обов`язку вказаних осіб щодо надання інформації (ст.ст. 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України») регулюються нормами законодавства, які є спеціальними по відношенню до спірних правовідносин, а відтак посилання на положення ГК України в даному випадку є безпідставними.

Стосовно посилань позивача (апелянта) на неправомірний, на його думку, збір доказів шляхом направлення вимоги голови Територіального відділення щодо надання інформації № 02-10/390 від 07.03.2018, слід зазначити, що в Рішенні адмінколегії не міститься жодного посилання на вимогу голови Територіального відділення про надання інформації від 07.03.2018 № 02-10/390 як на вимогу про збір доказів; слово «доказ» (в тому чи іншому відмінку, однині чи множині) в Рішенні адмінколегії зустрічається у абзацах 38, 39, 42, 45 у контексті, що не має нічого спільного з наведеним у позовній заяві ТОВ «Гроут»; слово «доказ» (в будь-якому відмінку, в однині чи множині) у вимозі голови Територіального відділення про надання інформації від 07.03.2018 № 02-10/390 не вживається взагалі.

Згідно Рішення адмінколегії порушенням законодавства про захист економічної конкуренції визнано дії ТОВ «Гроут», які полягають у неподанні Сумському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України його на вимогу №02-10/390 від 07.03.2018 саме інформації, а не доказів.

За змістом п. 12 Правил розгляду справ доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість визначити наявність або відсутність порушення.

Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Чинне законодавство України не містить прямої заборони на збір доказів вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції або відсутності такого порушення в діях суб`єкта господарювання під час розгляду органами Антимонопольного комітету України заяви (подання) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Інформація, отримана органами Антимонопольного комітету України під час розгляду заяви (подання) до початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, за результатами дослідження всіх обставин такої справи може бути визнаною доказом вчинення суб`єктом господарювання порушення законодавства про захист економічної конкуренції або доказом відсутності такого порушення в його діях.

З огляду на наведене та встановлений судом факт не надання позивачем інформації на вимогу голови Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки місцевого суду про відсутність підстав для скасування рішення Сумського обласного територіального відділення АМКУ № 16 від 15.08.2019, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Доводи апелянта з приводу неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування вимог матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За рішенням від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроут» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі № 920/1082/19 - без змін.

Матеріали справи № 920/1082/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.09.2020

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала