ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1014/20

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши заяву Бориспільської місцевої прокуратури №40-3107вих20 від 21.09.2020 року (вх. №194/20 від 22.09.2020 року) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на комплекс нежитлових приміщень та заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно комплексу нежитлових приміщень

у справі за позовом Керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради, м. Бориспіль, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна галявина», м. Бориспіль, Київська область

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Гордієнко Валерій Миколайович , Київська область, м. Бориспіль

2) ОСОБА_2 м. Київ

про витребування приміщень з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/1014/20 за позовом керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бориспільської районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна галявина» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Гордієнка Валерія Миколайовича , 2) ОСОБА_2 про витребування приміщень з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 27.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1014/20 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 22.09.2020 року.

До суду від Бориспільської місцевої прокуратури надійшла заява №40-3107вих20 від 21.09.2020 року (вх. №194/20 від 22.09.2020 року) про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що рішенням Господарського суду Київської області від 20.09.2018 року у справі №19/028-10/13 визнано право власності за територіальною громадою сіл Бориспільського району Київської області в особі Бориспільської районної ради на нежитлові приміщення, які були предметом розгляду вказаної справи - будинок побуту, пральню самообслуговування, трансформаторну підстанцію, та витребувано на користь Бориспільської районної ради з незаконного володіння ФОП Гордієнка В.М. та Бориспільської міської ради вказані приміщення. Вказаним судовим рішенням встановлено, що зазначені спірні приміщення (будівлі) вибули з комунальної власності Бориспільського району Київської області всупереч чинному законодавству України та волі територіальної громади сіл Бориспільського району Київської області в особі Бориспільської районної ради, а дійсним власником спірних приміщень є Бориспільська районна рада. Однак, як зазначає прокурор, між третіми особами - Гордієнком В.М. та ОСОБА_2 укладено договори іпотеки щодо спірного майна, а в подальшому укладено договори про задоволення вимог іпотекодержателя. Крім того, як зазначає прокурор, зазначені спірні об`єкти нерухомості об`єднано ОСОБА_2 та змінено їх площу у правовстановлюючих документах, в результаті чого утворено новий об`єкт нерухомого майна - майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105. Також, шляхом об`єднання приміщень 4-х поверхового будинку побуту утворено об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105. В подальшому, на підставі акту приймання-передачі майна №2 від 26.01.2017 року до статутного капіталу ТОВ «Сонячна галявина» передано комплекс нежитлових приміщень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105) та майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105).

Зазначене, на думку прокурора, у разі задоволення позову, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки, неможливо буде поновити порушене право територіальної громади у спірних правовідносинах.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вищенаведеної норми, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно п. п. 1, 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18.

В поданій заяві про забезпечення позову прокурором не наведено доводів на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення щодо ймовірності виникнення обставин, які можуть призвести до невиконання у подальшому судового рішення.

Прокурором не надано суду будь-яких документальних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Припущення прокурора, що відповідач та інші особи можуть здійснити поділ або об`єднання спірних об`єктів нерухомого майна, відчужити їх або здійснювати будівельні роботи є безпідставними та такими, що жодним чином не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, прокурором не наведено доказів, що відповідач фактично вчиняє дії щодо поділу або об`єднання спірних об`єктів нерухомого майна, їх відчуження або здійснює будівельні роботи. Натомість, прокурор лише висловив припущення можливого відчуження спірних об`єктів.

Судом встановлено, що прокурором не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Прокурором не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі, та не надано на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів щодо наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову. Забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій відповідача у майбутньому.

Саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу у позивача в ускладненні відновлення порушених прав без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. В заяві про забезпечення позову містяться загальні міркування про очевидну небезпеку заподіяння шкоди Бориспільській районній раді, без надання будь-яких доказів та без зазначення фактичних обставин, на підтвердження викладеного в заяві.

Таким чином, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, прокурор не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх належними доказами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, прокурором не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 74, 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Бориспільській місцевій прокуратурі Київської області (08300, м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні, 21) у задоволенні заяви №40-3107вих20 від 21.09.2020 року (вх. №194/20 від 22.09.2020 року) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на комплекс нежитлових приміщень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також, майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Сонячна Галявина» (, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 79-б); заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно комплексу нежитлових приміщень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також, майнового комплексу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Сонячна Галявина» (, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 79-6).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту складення повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць