ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" вересня 2020 р. Справа № 924/1056/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М. розглянувши:

заяву акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі його відокремленого підрозділу - філія "Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд"

про видачу судового наказу про стягнення з боржника 7103,28 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу та 210,20 грн. судового збору.

Встановив

23.09.20р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла заява акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про видачу судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі відокремленого підрозділу - філія "Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд" заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 7103,28 грн. та 210,20 грн. судового збору.

В обґрунтування поданої заяви товариство посилається на порушення боржником зобов`язань з оплати заборгованості за послуги з розподілу природного газу на підставі Договору розподілу природного газу №42НР290-2086-20 від 06.05.2020р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 року вказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Мотивуючи звернення з заявою саме до господарського суду Хмельницької області заявник посилається на ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку щодо передачі (направлення) матеріалів даної заяви за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва з наступних підстав.

Положеннями ст. 149 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ч. 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Окремо враховується і вимоги ч. 4 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких визначено, що суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На виконання вимог ч. 4 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України судом 24.09.20р. здійснено звернення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно філії "Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 43348533).

За змістом отриманого витягу, станом на 24.09.20р. місцезнаходженням боржника філії "Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 43348533) є: Україна, 01103, місто Київ, вул. Залізничне шосе, будинок 5 Б.

В свою чергу ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України визначає, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у ч. 5 ст. 29 ГПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцемзнаходження відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена ч. 5 ст. 29 ГПК України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місцезнаходження, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Разом з тим, у даному випадку предметом спору є вимога про стягнення з боржника на користь стягувача заборгованості за розподілу природного газу на підставі Договору розподілу природного газу №42НР290-2086-20 від 06.05.2020р., тобто вже наданих стягувачем послуг, а не стосується саме надання вказаних послуг.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

За грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання (п.4 ч.1 ст. 532 ЦК України).

Правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Отже, сплата заборгованості не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання договору (в даному випадку місця надання послуг з розподілу природного газу), оскільки така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, буде оплачена відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнута виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.

За таких обставин, підстав визначених приписами ст. ст. 29, 30 ГПК України, для розгляду справи господарським судом Хмельницької області не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 3 статті 31 ГПК України зазначається, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

Згідно ч. 7 ст. 31 ГПК України) справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом, при цьому обов`язковим є дотримання правил юрисдикції (підсудності) визначених в параграфі 3 глави 2 ГПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

З огляду на вищевикладене, оскільки до заяви, переданої на розгляд до Господарського суду Хмельницької області, не застосовуються положення ч. 5 ст. 29 ГПК України, до останньої застосовуються правила загальної підсудності визначені у ст. 27 ГПК України, а тому матеріали заяви акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про видачу судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі відокремленого підрозділу - філії "Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд" заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 7103,28 грн. та 210,20 грн. судового збору належить передати до суду встановленого законом, яким за територіальною юрисдикцією (підсудністю) є Господарський суд міста Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 31, 149, 152, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву (вх. № 05-07/113/20 від 23.09.20р.) акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд" про видачу судового наказу про стягнення з боржника 7103,28 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу та 210,20 грн. судового збору з доданими до неї документами передати за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва (вул. Богдана Хмельницького, 44Б, м. Київ, 01030).

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.09.2020р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 3 прим. (усім реком. з повідом.):

1 - для суду;

2 - заявнику - пр. Миру, 41, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29019;

3 - Господарському суду міста Києва - вул. Богдана Хмельницького, 44Б, м. Київ, 01030.