ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020м. ДніпроСправа № 904/6183/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ-КОНТАКТ", Донецька область, м. Слов`янськ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Жовті Води

про стягнення заборгованості у розмірі 26 010,00грн., пені у розмірі 11 641,62грн., 3% річних у розмірі 6 379,88грн. та інфляційних втрат у розмірі 26 499,77грн.

Представники:

від позивача:Топоров А.О. на підставі ордеру адвокат

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ-КОНТАКТ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 26 010,00грн., пені у розмірі 11 641,62грн., 3% річних у розмірі 6 379,88грн. та інфляційних втрат у розмірі 26 499,77грн.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

08.09.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір про закупівлю товарів №709/19.

17.10.2016 позивачем було поставлено відповідачу 45 комплексів костюмів з сукна ТР (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 39 690,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №312 від 17.10.2016.

31.10.2016 позивачем було поставлено відповідачу 15 комплексів костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) та 12 комплексів костюмів з сукна КЛС (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 26 010,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №332 від 31.10.2016.

04.11.2016 позивачем було поставлено відповідачу 45 комплексів костюмів прогумованих Л1 (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 36 288,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №345 від 04.11.2016.

02.12.206 позивачем було поставлено відповідачу 34 комплекти костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 33 660,00грн., що підтверджується видатковою накладною №391 від 02.12.2016.

09.12.2016 позивачем було поставлено відповідачу 54 комплекти костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 53 460,00грн., що підтверджується видатковою накладною №406 від 09.12.2016.

19.12.2016 позивачем було поставлено відповідачу 97 комплектів костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 96 030,00грн., що підтверджується видатковою накладною №427 від 19.12.2016.

Таким чином, Позивачем відповідачу поставлено товар на загальну суму 285 138,00грн.

Відповідно до пункту 4.2 Договору закупівлі Покупець здійснює оплату отриманої партії Товарів по факту їх поставки з відстрочкою платежу 20-ть банківських днів.

Кінцевий строк оплати партії товару:

- поставленої 17.10.2016 є 14.11.2016;

- поставленої 31.10.2016 є 28.11.2016;

- поставленої 04.11.2016 є 02.12.2016;

- поставленої 02.12.2016 є 30.12.2016;

- поставленої 09.12.2016 є 06.01.2017;

- поставленої 19.12.2016 є 17.01.2017.

Відповідач здійснив оплату з порушенням зазначених в Договорі строків, а саме:

- за видатковою накладною №312 від 17.10.2016 сплачено 29.11.2016;

- за видатковою накладною №345 від 04.11.2016 сплачено 12.12.2016;

- за видатковою накладною №391 від 02.12.2016 сплачено 24.05.2017;

- за видатковою накладною №406 від 09.12.2016 сплачено 24.05.2017.

Крім того, партія товару, поставлена 19.12.2016 на загальну суму 96 030,00грн. (видаткова накладна №427 від 19.12.2016) у 2017 була оплачена частково, зокрема, 07.06.2017 відповідачем було сплачено 25 000,00грн.

Лише 08.08.2018 відповідачем сплачено решту суми у розмірі 71 030,00грн. за партію товару, поставленого 19.12.2016.

Відповідно, партія товарів, поставлених згідно із видатковою накладною від 31.10.2016 №332 на загальну суму 26 010,00грн. не була сплачена Відповідачем.

Таким чином, у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 26 010,00грн.

Відтак, позивач нарахував пеню у розмірі 11 641,62грн., 3% річних у розмірі 6 379,88грн., інфляційні втрати у розмірі 26 499,77грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 22.01.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 витребувано у Державної фіскальної служби (Офіс великих платників податків) (04119, Київ, вулиця Дегтярівська, буд 11 Г) наступну інформацію: Чи відображено Державним підприємством «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» у податковому обліку ПДВ за податковими накладними: №312 від 17.10.2016 на загальну суму 39 690,00 грн.; № 332 від 31.10.2016 на загальну суму 26010,00 грн.; № 345 від 04.11.2016 на загальну суму 36288,00 грн.; №391 від 02.12.2016 на загальну суму 33 660,00 грн.; № 406 від 09. 12. 2016 на загальну суму 53 460,00 грн.; № 427 від 19.12.2016 на загальну суму 96030,00 грн., які були виписані та зареєстровані ТОВ «СПЕЦ-КОНТАКТ» (код за ) в ЄДРПН за фактами здійснення поставок Державному підприємству «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ».

14.01.2020 на електронну адресу господарського суду від відповідача надійшла електронна копія відзиву на позов.

17.01.2020 до господарського суду від відповідача надійшов оригінал відзиву на позов.

Короткий зміст відзиву та узагальнення його доводів.

Відповідач у відзиві вказує, що позивачем був поставлений товар на виконання умов договору відповідачу за наступними видатковими накладними:

- № 312 від 17.10.2016 на суму 39 690,00грн. - кінцевий термін оплати 14.11.2016;

- №332 від 31.10.2016 на суму 26 010,00грн. - кінцевий термін оплати 28.11.2016;

- №345 від 04.11.2016 на суму 36 288,00грн. - кінцевий термін оплати 02.12.2016;

- №391 від 02.12.2016 на суму 33 660,00грн. - кінцевий термін 30.12.2016;

- №406 від 09.12.2016 на суму 53 460,00грн. - кінцевий термін 06.02.2017;

- №427 від 09.12.2016 на суму 53 460,00грн. - кінцевий термін 17.12.2017.

Відповідач вказує, що строк позовної давності щодо сплати за поставлений товар за видатковою накладною від 31.10.2016 №332 на суму 26 010,00грн. сплив, так як кінцевий термін оплати Відповідачем поставленого товару за вказаною видатковою накладною згідно п. 4.2. договору є 28.11.2016, а отже початком перебігу строку позовної давності є 29.11.2016, сплив зазначений термін 29.11.2019.

Згідно до інформації яка зазначена на конверті з позовною заявою від 19.12.2019, датою оформлення направлення позовної заяви повивачем до відповідача є 19.12.2019. Тобто, 29.11.2019 є кінець перебігу строку позовної давності, однак Позивач звернувся з позовною заявою до Відповідача лише 19.12.2019, а отже термін загальної позовної давності на час подання позовну сплив 29.11.2019.

У зв`язку з чим, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності до стягнення суми 26 010,00грн. (заборгованість згідно видаткової накладної від 31.10.2016 №332), яка заявлена Позивачем до стягнення з Відповідача.

Також, Відповідач зазначає, що за видатковою накладною від 17.10.2016 №312 на суму 39 690,00грн., оплата за поставлений товар була здійснена 29.11.2016, що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2016 №18660 у розмірі 39 690,00грн.

Тобто, право на звернення до суду з позовом про стягнення 3% річних та інфляційних втрат виникло у позивача 30.11.2016 і закінчилась 30.11.2019, у зв`язку з чим, стягнення інфляційних втрат та 3% річних є неможливим, так як Позивач звернувся до Відповідача з позовною заявою 19.12.2019, що підтверджується інформацією зазначеною на конверті, яким було направлено позовну заяву на адресу Відповідача, а отже термін позовної давності закінчився.

Стосовно видаткової накладної від 31.10.2016 №332 на суму 26 010,00грн., відповідач вказує, що строк виконання зобов`язання з плати поставленого товару, враховуючи п.4.2. договору, у Відповідача настав 28.11.2016 і закінчився 29.11.2019, отже термін позовної давності порушено, оскільки позовну заяву було подано 19.12.2019.

Щодо видаткової накладної від 04.11.2016 №345 на суму 36 288,00грн., відповідач вказує, що право на звернення до суду з позовом про стягнення 3% річних, інфляційних втрат виникло у Позивача 14.12.2016 і закінчилось 14.12.2019, тобто стягнення інфляційних втрат та 3% річних є неможливим, та як позивач звернувся до Відповідача з позовною заявою 19.12.2019.

Одночасно, Відповідач вказує, що під час укладання договору у п. 7.2. Договору сторони не визначили, яка саме стаття 231 Господарського кодексу України є підставою для сплати відповідачем штрафних санкцій та не встановили конкретного розміру (відсотку) штрафної санкції (пені), яка в силу ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України підлягає обчисленню саме у відсотках.

Таким чином, на думку відповідача, у випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Крім того, відповідач вказує, що відповідно з пунктом 6 розрахунку пені, 3% річних та інфляційних збитків період нарахування інфляційних збитків становить з 08.06.2017 по 07.08.2018, тобто 15 місяців, Позивачем застосовано за листопад 2017 року індекс інфляції у розмірі 1,018 однак відповідно до інформації опублікованої у газеті КМУ "Урядовий кур`єр" індекс інфляції за листопад 2017 року становить 100,9.

Також, відповідач звертає увагу суду на те, що до розрахунку включений індекс інфляції за травень 2017, хоча період нарахування інфляційних збитків становить з 08.06.2017 по 07.08.2018.

Відповідач не визнає нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних за видатковою накладною від 19.12.2016 №427 на суму 96 030,00грн.

Відповідач просить суд застосувати строки позовної давності, а саме:

- в частині заборгованості за поставлений товар за видатковою накладною від 31.10.2016 №332 на суму 26 010,00грн.;

- нарахування 3% річних за видатковою накладною від 17.10.2016 №312 у сумі 45,67грн.

- нарахування 3% річних за видатковою накладною від 31.10.2016 №332 у розмірі 1 720,94грн.;

- нарахування інфляційних збитків за видатковою накладною від 31.10.2016 №332 у розмірі 6 705,83грн.;

- нарахування 3% річних за видатковою накладною від 04.11.2016 №345 у розмірі 29,83грн.

21.01.2020, на виконання вимог ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019, Державна податкова служба України Офіс великих платників податків Державної податкової служби надала інформацію стосовно виписаних та зареєстрованих позивачем в ЄДРПН за фактом здіснення поставок відповідачем.

22.01.2020 від повноважного представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

22.01.2020 підготовче судове засідання протокольно відкладено на 19.02.2020.

17.02.2020 до господарського суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову та пояснення з урахуванням заяви про застосування строків позовної давності.

Короткий зміст заяви та узагальнення її доводів.

08.09.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір про закупівлю товарів №709/19.

17.10.2016 позивачем було поставлено відповідачу 45 комплексів костюмів з сукна ТР (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 39 690,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №312 від 17.10.2016.

31.10.2016 позивачем було поставлено відповідачу 15 комплексів костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) та 12 комплексів костюмів з сукна КЛС (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 26 010,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №332 від 31.10.2016.

04.11.2016 позивачем було поставлено відповідачу 45 комплексів костюмів прогумованих Л1 (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 36 288,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №345 від 04.11.2016.

02.12.206 позивачем було поставлено відповідачу 34 комплекти костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 33 660,00грн., що підтверджується видатковою накладною №391 від 02.12.2016.

09.12.2016 позивачем було поставлено відповідачу 54 комплекти костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 53 460,00грн., що підтверджується видатковою накладною №406 від 09.12.2016.

19.12.2016 позивачем було поставлено відповідачу 97 комплектів костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 96 030,00грн., що підтверджується видатковою накладною №427 від 19.12.2016.

Таким чином, Позивачем відповідачу поставлено товар на загальну суму 285 138,00грн.

Відповідно до пункту 4.2 Договору закупівлі Покупець здійснює оплату отриманої партії Товарів по факту їх поставки з відстрочкою платежу 20-ть банківських днів.

Кінцевий строк оплати партії товару:

- поставленої 17.10.2016 є 14.11.2016;

- поставленої 31.10.2016 є 28.11.2016;

- поставленої 04.11.2016 є 02.12.2016;

- поставленої 02.12.2016 є 30.12.2016;

- поставленої 09.12.2016 є 06.01.2017;

- поставленої 19.12.2016 є 17.01.2017.

Відповідач здійснив оплату з порушенням зазначених в Договорі строків, а саме:

- за видатковою накладною №312 від 17.10.2016 становить 29.11.2016;

- за видатковою накладною №345 від 04.11.2016 становить 12.12.2016;

- за видатковою накладною №391 від 02.12.2016 становить 24.05.2017;

- за видатковою накладною №406 від 09.12.2016 становить 24.05.2017.

Крім того, партія товару, поставлена 19.12.2016 на загальну суму 96 030,00грн. (видаткова накладна №427 від 19.12.2016) у 2017 була оплачена частково, зокрема, 07.06.2017 відповідачем було сплачено 25 000,00грн.

Лише 08.08.2018 відповідачем сплачено решту суми у розмірі 71 030,00грн. за партію товару, поставленого 19.12.2016.

Відповідно, партія товарів, поставлених згідно із видатковою накладною від 31.10.2016 №332 на загальну суму 26 010,00грн. не була сплачена Відповідачем.

Таким чином, у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 26 010,00грн.

Відтак, позивач нарахував пеню у розмірі 11 641,62грн., 3% річних у розмірі 6 379,88грн., інфляційні втрати у розмірі 26 499,77грн.

19.02.2020 в підготовчому судовому засіданні розгляд справи протокольно відкладений до 10.03.2020.

05.03.2020 від відповідача надійшли пояснення на заяву про зміну підстав позову, фактично відзив на заяву про зміну підстав позову.

Короткий зміст пояснення на заяву про зміну підстав позову.

Відповідач зазначає, що позивач у заяві про заміну підстав позову говорить про те, що відповідачем не було у повному обсязі сплачено грошові кошти за поставлений товар в розмірі 26 010,00грн. за видатковою накладною від 19.12.2016 №427.

Однак, відповідач звертає увагу суду на те, що разом з видатковою накладною від 19.12.2016 №427 на суму 96 030,00грн. був виставлений рахунок-фактура від 19.12.2016 №427 на суму 96 030,00грн.

Даний рахунок був сплачений відповідачем згідно платіжних доручень від 07.06.2017 №276 на суму 25 000,00грн., від 08.08.2018 №20191 на суму 71 030,00грн. Тобто, заборгованість за видатковою накладною від 19.12.2016 №427 на суму 96 030,00грн. у відповідача перед позивачем відсутня.

Відповідач також, вказує, що позивачем та відповідачем умовами договору не було погоджено зарахування коштів, які перераховані Відповідачем на погашення раніше виниклого боргу. У кожному платіжному доручені зазначено відомості про здіснення господарської операції, а саме у призначенні платежу ДП "СхідГЗК" вказує номер договору та рахунок, який сплачується.

Відповідач вказує, що умовами Договору взагалі не встановлено розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання, а частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, також не встановлює конкретного розміру (відсотку) пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі, виходячи з облікової ставки Національного банку України.

Отже, безпосередньо Договір, який і є підставою для застосування договірної неустойки, не містить її розміру, а лише відсилає до норми закону, якою передбачені різні підстави стягнення та обчислення штрафних санкцій, зокрема ч. 2, 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

10.03.2020 в підготовче судове засідання повноважні представники сторін не з`явились.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 14.04.2020.

07.04.2020 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із запобіганням поширенню на території України коронавірусу COVID-19.

14.04.2020 підготовче судове засідання відбулось за відсутністю сторін, оскільки п.2 Розпорядження господарського суду № 39 від 16 березня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, листа Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20, з метою запобігання розповсюдження інфекційних захворювань серед працівників суду та відвідувачів суду, у тому числі викликаних коронавірусною інфекцією COVID-19 та організаційного забезпечення роботи суду в період карантину оголошеного на території України: вирішено обмежити вхід до приміщення Господарського суду Дніпропетровської області відвідувачам суду (учасникам судових проваджень, особам, які не є учасниками судових проваджень та ін.) крім тих, які мають намір подати документи через канцелярію суду.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2020 відкладено підготовче судове засідання. Справу ухвалено призначити до розгляду з урахуванням розумності строків розгляду після карантину.

Ухвалою господарського суду від 30.04.2020 призначено підготовче судове засідання по справі на 13.05.2020.

06.05.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.05.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача.

13.05.2020 сторони в підготовче судове засідання не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2020 для забезпечення процесуальних прав всіх учасників судового процесу, під час дії карантинних заходів та з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, задоволено клопотання відповідача та відкладено підготовче судове засідання.

13.07.2020 до господарського суду від позивача надійшло клопотання про призначення підготовчого судового засідання по справі.

13.07.2020 листом господарського суду повідомлено позивача, що вищезазначене клопотання буде розглянуто після повернення судді з відпустки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2020 для забезпечення процесуальних прав всіх учасників судового процесу, під час дії карантинних заходів та з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, відкладено підготовче судове засідання.

13.07.2020 та 20.07.2020 від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого останній просить суд призначити підготовче судове засідання по справі №904/6183/19, у зв`язку із тим, що карантинні міри урядом було послаблено.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" постановлено внести зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 6, ст.56), а саме:

1. Пункт 4 Розділу Х Прикінцеві положення викласти в такій редакції:

4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює строки, встановлені у статтях 46, 157, 174, 195, 229, 248, 256, 260, 263, 273, 288, 292, 295, 306, 321, 325, 341, 342, 346, 349, 354, а також продовжує процесуальні строки, які встановлені законом чи судом, на строк дії карантину..

1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

2. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 Розділу X Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.

Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020, тобто строки для подання заяв сторін щодо продовження процесуальних строків, встановлених судом на підставах, встановлених цим Законом, скінчилися 06.08.2020.

Жодної заяви сторін щодо продовження процесуальних строків до Господарського суду у вказаний період не надійшло.

Ухвалою господарського суду від 11.08.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засідання на 27.08.2020.

21.08.2020 на електронну адресу господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із перебуванням повноважного представника відповідача у щорічній відпустці.

26.08.2020 до господарського суду від відповідача надійшов оригінал клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

27.08.2020 в судове засідання з`явився повноважний представник позивача. В свою чергу, повноважний представник відповідача не з`явився.

Ухвалою господарського суду від 27.08.2020 відкладено розгляд справи на 21.09.2020.

17.09.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

21.09.2020 в судове засідання з`явився представник позивача з`явився, в свою чергу повноважній представник відповідача в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.09.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.09.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2016 між Державним підприємством «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ-КОНТАКТ» укладено договір №709/19 про закупівлю товарів від 19.12.19р. (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1 Договору постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товари, зазначені в п.1.2. Договору, а Покупець прийняти і оплатити такі Товари.

Згідно пункту 1.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити Одяг робочий, інший, код 14.12.3 (Захисний одяг, код 35113) (костюми робочі) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 2.1 Договору вказано, що постачальник повинен поставити Покупцеві Товари, якість яких відповідає умовам діючих стандартів, ТУ, тощо та підтверджується письмовим документом, який надає підприємство виготовлювач або правомочний орган.

Відповідно до пункту 3.1 Договору передбачено, що сума Договору, відповідно до Специфікації №1 становить 544 740,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 20% - 90 790,00грн.

Пунктом 4.1 Договору товари, які поставляються відповідно до цього Договору, сплачується Покупцем за погодженими цінами в національній валюті України.

Покупець здійснює оплату отриманої партії Товарів по факту їх поставки протягом 20-ти банківських днів (п. 4.2 Договору)

Відповідно до пункту 5.1. Договору Поставка Товарів здійснюється партіями. Обсяг кожної партії поставки Товарів Покупець уточнює у заявках. Термін поставки: протягом 3-х робочих днів після отримання заявки Покупця.

Покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені Товари (пункт 6.1.1. Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. (пункт 11.1. Договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку неоспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір №709/13 від 08.09.2016 є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Сторонами підписано специфікацію №1 в якій зазначено, що сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації №1 становить 544 740,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 20% - 90 790,00грн.

17.10.2016 позивачем було поставлено відповідачу 45 комплексів костюмів з сукна ТР (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 39 690,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №312 від 17.10.2016.

31.10.2016 позивачем було поставлено відповідачу 15 комплексів костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) та 12 комплексів костюмів з сукна КЛС (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 26 010,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №332 від 31.10.2016.

04.11.2016 позивачем було поставлено відповідачу 45 комплексів костюмів прогумованих Л1 (ГОСТ 27652-88) на загальну суму 36 288,00грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №345 від 04.11.2016.

02.12.206 позивачем було поставлено відповідачу 34 комплекти костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 33 660,00грн., що підтверджується видатковою накладною №391 від 02.12.2016.

09.12.2016 позивачем було поставлено відповідачу 54 комплекти костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 53 460,00грн., що підтверджується видатковою накладною №406 від 09.12.2016.

19.12.2016 позивачем було поставлено відповідачу 97 комплектів костюмів прогумованих шахтарських (ГОСТ 27643-88) на загальну суму 96 030,00грн., що підтверджується видатковою накладною №427 від 19.12.2016.

Таким чином, Позивачем відповідачу поставлено товар на загальну суму 285 138,00грн.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений товар.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків від 26.02.2017 заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.02.2018 складає 97 040,00грн. Акт звірки відповідачем підписано без заперечень.

Статтею 524 Цивільного кодексу України, визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За отриманий від позивача товар відповідач розрахувався не у повному обсязі, тобто доказів оплати товару в сумі 26 010,00 грн. відповідач не надав.

Доказів повернення вказаного товару позивачу відповідачем не надано.

Господарський суд дійшов висновку, що конклюдентними діями відповідач визнав себе зобов`язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситься дії з часткової оплати спірної заборгованості.

Таким чином, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за Договором №709/13 від 08.09.2016 становить 26 010,00грн.

Отже, Господарський суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 26 010,00грн.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що за кожний день прострочення виконання зобов`язань вина Сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України, від обсягу невиконаних зобов`язань.

Позивачем нараховано пеню у сумі 11 641,62грн.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд погоджується із запереченнями відповідача щодо того, що в договорі не визначено розмір пені, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне вказати наступне.

У Договорі про закупівлю товарів №709/13 від 08.09.2016 не визначено та не зафіксовано розмір пені, а стаття 231 ГК України не встановлює конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі виходячи з облікової ставки Національного банку України та період, протягом якого може бути застосовано таку санкцію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 №904/4156/18.

Таким чином, Господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення пені у розмірі 11 641,62грн.

Позивачем нараховано відповідачу 3% річних у сумі 6 379,88грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6 379,88грн.

Згідно заяви позивача про зміну підстав позову №б/н від 14.02.2020 (том 1, арк. справи 172-177) позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6 379,88грн. Проте, в долученому до справи розрахунку сума 3% річних становить 6 620,71грн. (том 1, арк. справи 182-183).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що позивачем він виконаний не вірно.

Згідно з п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Позивачем при здійсненні розрахунку включено день фактичної сплати суми заборгованості.

Наведене узгоджується з висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 у справі №922/1008/16.

Таким чином, з урахуванням здійсненого судом розрахунку у правильні періоди, вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню у розмірі 6 590,35грн.

При цьому, зважаючи на те, що позивач вимагає стягнення відповідних нарахувань в меншому розмірі, а саме 6 379,88грн., вони підлягають стягненню в межах заявлених вимог.

Також, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати у сумі 26 499,77грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 26 499,77грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, Господарський суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

У постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 3-269гс16 зроблено висновок, що «до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій».

Отже, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Відповідачем визнано борг, про що свідчить акт звірки взаємних розрахунків від 26.02.2017. Відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.02.2018 складає 97 040,00грн. Акт звірки відповідачем підписано без заперечень.

Таким чином, після 26.02.2017 (дата підписання акту взаємних розрахунків) перебіг позовної давності починається заново.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду №705/4805/15-ц від 02.09.2020.

Відтак, Господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про застосування позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Господарський суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. В решті позовних вимог вимог позивача слід відмовити.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 236-238, 240-241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ-КОНТАКТ" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 26 010,00грн., пені у розмірі 11 641,62грн., 3% річних у розмірі 6 379,88грн. та інфляційних втрат у розмірі 26 499,77грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, місто Жовті Води, вулиця Горького, будинок 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ-КОНТАКТ" (84122, м. Слов`янськ, провулок Андріївський, 18А, ) основну заборгованість у розмірі 26 010,00грн. (двадцять шість тисяч десять грн. 00 коп.), 3% річних у розмірі 6 379,88грн. (шість тисяч триста сімдесят дев`ять грн. 88 коп.), інфляційні втрати у розмірі 26 499,77грн. (двадцять шість тисяч чотириста дев`яносто дев`ять грн. 77 коп.), витрати по сплаті судового збору в сумі 883,34грн. (вісімсот вісімдесят три грн. грн. 34 коп).

В решті позовних вимог відмовити.

У задоволені клоптання відповідача про застосування строку позовної давності - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ-КОНТАКТ" (84122, м. Слов`янськ, провулок Андріївський, 18А, )

Боржник: Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, місто Жовті Води, вулиця Горького, будинок 2; ).

Повний текст рішення складено та підписано 23.09.2020.

Суддя Н.Е. Петренко