ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. Справа№ 910/17542/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Романовій Ю.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Семененко Ю.Б. - ордер серія КВ №805632

від відповідача: не з`явився

розглянувши апеляційні скарги Міністерства оборони України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 (повний текст складено 10.03.2020)

у справі №910/17542/19 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М", м. Марганець, Дніпропетровська обл.

до Міністерства оборони України, м. Київ

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про стягнення 348 556,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" (далі - позивач, ТОВ "Інтерфом-М") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Міністерства оборони України (далі - відповідач) про стягнення 348 556,90 грн, з яких 308 652,00 грн заборгованості, 27 778,68 грн інфляційних втрат та 12 126,22 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем на підставі протиправного рішення набуто та у подальшому без достатніх правових підстав збережено кошти позивача, чим порушено його права.

У підготовчому засіданні 30.01.2020 протокольною ухвалою судом першої інстанції до участі у даній справі залучено третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", третя особа).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/17542/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" 308 652,00 грн заборгованості, 2 470,13 грн інфляційних втрат, 3 245,25 грн 3% річних та 4 715,51 грн витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач неправомірно утримав забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн, оскільки рішення тендерного комітету відповідача щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, було скасовано рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі №910/12778/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019, а рішення тендерного комітету відповідача від 30.08.2018 щодо стягнення з ТОВ "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції, прийнято на підставі скасованого рішення від 03.08.2018.

При перевірці наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат місцевий господарський суд встановив, що він є невірним, оскільки, на переконання місцевого господарського суду, позивачем помилково визначено початок періоду, з якого підлягають нарахуванню 3% річних та інфляційні втрати з 08.10.2018. Так, за висновком місцевого господарського суду, у відповідача виник обов`язок з повернення позивачу забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн з дня набрання рішенням суду у справі №910/12778/18 законної сили, тобто з 23.09.2019, а не з моменту перерахування коштів 08.10.2018.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги відповідача та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 скасувати, та постановити нове, яким у позові відмовити.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовані тим, що судом першої інстанції не враховано звернення позивача до постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель щодо порушення відповідачем порядку проведення процедури закупівлі за №UA-2018-07-02-000582-а, а саме з вимогою зобов`язати відповідача скасувати рішення про визначення позивача переможцем процедури закупівлі. За результатами розгляду зазначеної скарги адміністративною колегією винесено рішення від 09.08.2018 №8078-р/пк-пз про залишення її без задоволення з тих підстав, що скарга не містить обґрунтування наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності Міністерства оборони України, що суперечить законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси позивача, пов`язані з участю у процедурі закупівлі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги позивача та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Інтерфом-М" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення місцевого господарського суду у даній справі є необґрунтованим в частині встановлення неправильності розрахунку позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, оскільки судом першої інстанції не враховано, що рішення тендерного комітету відповідача від 03.08.2018 №75/393/10 визнано судом недійним та скасовано з моменту його прийняття. Відтак позивач був позбавлений права користуватися та розпоряджатися грошовими коштами у розмірі 308 652,00 грн з моменту перерахування вказаних грошових коштів на рахунок відповідача 08.10.2018.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/17542/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А.(доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 поновлено Міністерству оборони України та ТОВ "Інтерфом-М" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/17542/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Міністерства оборони України та ТОВ "Інтерфом-М", справу призначено до розгляду на 15.09.2020 о 15 год. 40 хв.

Проте при виготовлені повного тексту зазначеної вище ухвали було допущено описку в частині зазначення часу розгляду справи. Так, замість призначеного до розгляду часу: "о 15 год 40 хв" в ухвалі зазначено: "о 15 год 20 хв". У зв`язку з цим відповідно до приписів ст. 243 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) Північним апеляційним господарським судом постановлено ухвалу від 22.07.2020, якою виправлено допущену в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 у справі №910/17542/19 описку, вирішено зазначити в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 у справі №910/17542/19 замість слів: "15" вересня 2020 року о 15 год 20 хв" слова "15" вересня 2020 року о 15 год 40 хв".

Позиції учасників справи.

04.08.2020 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого позивач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Заперечуючи проти задоволення вимог апеляційної скарги відповідача позивач зазначає, що Міністерством оборони України не спростовано факт відсутності підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, оскільки рішення тендерного комітету відповідача про визнання переможцем та прийняття рішення про намір укласти договір з позивачем, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, визнано судом недійсним та скасовано з моменту його прийняття, відтак у позивача не виникло обов`язку щодо підписання договору про закупівлю у визначені замовником терміни та надання забезпечення виконання договору.

Явка представників сторін.

В судове засідання апеляційної інстанції 15.09.2020 представники відповідача та третьої особи не з`явились, про поважність причин нез`явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки явка представників сторін, третіх осіб в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційних скарг у даній справі, за відсутності представників відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 15.09.2020 представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив апеляційний господарський суд скаргу ТОВ "Інтерфом-М" задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 в частині відмови в задоволені позовних вимог та постановити нове, яким позов задовольнити повністю. Проти задоволення апеляційної скарги відповідача присутній у судовому засіданні представник позивача заперечив, просив залишити її без задоволення як необґрунтовану.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

11.07.2018 відповідачем через авторизований електронний майданчик на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua) оприлюднена нова редакція оголошення про проведення процедури закупівлі (переговорна процедура для потреб оборони) щодо предмета закупівлі Меблі для дому (3914) Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120 (ідентифікатор UA-2018-07-02-000582-a).

Відповідно до п. 9.1 вказаного оголошення про проведення процедури закупівлі замовником вимагалось внесення учасником забезпечення цінової пропозиції у формі електронної банківської гарантії.

Згідно з п. 9.3 оголошення про проведення процедури закупівлі розмір забезпечення цінової пропозиції - 308 652,00 грн.

09.07.2018 між ТОВ "Інтерфом-М" (принципал) та АТ КБ "Приватбанк" (гарант) укладено договір-заяву №G0718/9967 про надання гарантії.

Так, відповідно до банківської гарантії № G0718/9967 від 09.07.2018 гарант безвідклично та безумовно зобов`язується виплатити бенефіціару суму, що складає 308 652,00 грн протягом 30 днів після одержання гарантом письмової вимоги бенефіціара, в якій бенефіціар заявляє про те, що принципал не виконав свої зобов`язання, що передбачаються його пропозицією, у таких випадках:

а) відмови або неучасті в переговорах, призначених замовником, у визначену дату їх проведення та/або

б) не підписання учасником, який став переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю у визначені замовником терміни та/або

в) ненадання учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі" та/або

г) ненадання переможцем переговорної процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення вимагалось в оголошенні про проведення відбору.

За результатами розгляду та обговорення цінової пропозиції та інших документів ТОВ "Інтерфом-М" Тендерним комітетом прийнято рішення, оформлене протоколом №75/393/8 від 27.07.2018, провести переговори з ТОВ "Інтерфом-М" о 14 год 30 хв 01.08.2018 щодо закупівлі Меблі для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120).

Згідно з протоколом переговорів щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) від 01.08.2018 №75/393/9, за результатами проведення переговорів членами Тендерного комітету запропоновано ТОВ "Інтерфом-М" у термін до 14-30 02.08.2018 (включно) усунути недоліки у поданих ним документах та рекомендовано надати цінові пропозиції за результатами переговорів.

В подальшому, рішенням Тендерного комітету, оформленим протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, прийнято пропозицію ТОВ "Інтерфом-М" щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за переговорною процедурою закупівлі; визначено переможцем та прийнято рішення про намір укласти договори про закупівлю ТОВ "Інтерфом-М" - Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120 - 8900 шт. за ціною 1027,80 грн на загальну вартість товару 9 147 420,00 грн з ПДВ.

30.08.2018 Тендерним комітетом прийнято рішення згідно з яким, відповідно до п. 2 ч. 15 ст. 3 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" у зв`язку з не підписанням учасником, який став переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю у визначені замовником терміни, а також відповідно до п. 4 ч. 15 ст. 3 Закону у зв`язку з ненаданням переможцем переговорної процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю, вирішено надіслати до АТ КБ "Приватбанк" вимогу щодо стягнення з ТОВ "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції.

08.10.2018 АТ КБ "Приватбанк" перерахував з рахунку покриття позивача на рахунок відповідача 308 652,00 грн з призначенням платежу: "Платіж по вимозі по гарантії № G0718/9967 від 09.07.2018" (платіжне доручення № ВО5 від 08.10.2018).

03.10.2018 Тендерним комітетом відповідача прийнято рішення, яким відхилено пропозицію ТОВ "Інтерформ-М" щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) у зв`язку з тим, що переможець відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації, та прийнято рішенням від 11.10.2018, оформлене протоколом №75/393/13, про відміну процедури закупівлі у зв`язку з відхиленням всіх пропозицій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного Господарського суду від 23.09.2019 у справі № 910/12778/18 визнано недійсним та скасовано рішення Тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за ціною 1027 грн на загальну вартість товару 9147420,00 грн з ПДВ, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10.

Позивач зазначає, що у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду у справі № 910/12778/18 звернувся до відповідача з вимогою № 443 від 07.10.2019 про повернення грошових коштів у розмірі 308 652,00 грн, які були перераховані 08.10.2018 по гарантії № G0718/9967 від 09.07.2018, оскільки вказані кошти отримані безпідставно.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом від 15.11.2019 №286/2/7107 зазначив, що не має можливості повернути позивачу кошти в сумі 308 652,00 грн з причини перерахування останніх до Державного бюджету України.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач не повернув позивачу грошові кошти у розмірі 308 652,00 грн, позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить крім зазначеної заборгованості стягнути з відповідача також 27 778,68 грн інфляційних втрат та 12 126,22 грн 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на викладене, обставини, встановлені рішенням суду у справі №910/1277/18, щодо недійсності та скасування рішення Тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за ціною 1027 грн на загальну вартість товару 9147420,00 грн з ПДВ, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, повторного доведення не потребують.

Частиною 3 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що за результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) замовник приймає рішення про намір укласти договір. Повідомлення про намір укласти договір обов`язково безоплатно оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу протягом одного дня після прийняття рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" замовник має право укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі у строк не раніше ніж через чотири робочі дні та не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Положенням п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" під забезпеченням тендерної пропозиції визнається надання забезпечення виконання зобов`язань учасника перед замовником, що виникли у зв`язку з поданням тендерної пропозиції, у вигляді такого забезпечення, як гарантія.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі, зокрема, непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю; ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Аналогічні приписи містяться в п. п. 2, 4 ч. 15 ст. 3 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", відповідно до яких забезпечення цінової пропозиції не повертається учаснику виключно у разі: непідписання учасником, який став переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю у визначені замовником терміни; ненадання переможцем переговорної процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення вимагалося в оголошенні про проведення відбору.

В той же час, як правильно встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного Господарського суду від 23.09.2019, у справі № 910/12778/18 визнано недійсним та скасовано рішення Тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за ціною 1027 грн. на загальну вартість товару 9147420,00 грн. з ПДВ, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10.

При цьому, у справі № 910/12778/18 встановлено, що Тендерним комітетом відповідача прийнято рішення про визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за ціною 1027 грн на загальну вартість товару 9147420,00 грн, з ПДВ, в порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", п. 15 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі".

В силу п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" цінова пропозиція ТОВ "Інтерформ-М" підлягала відхиленню.

Отже, враховуючи обставини, встановлені у справі 910/12778/18 та те, що рішення Тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою, скасовано, місцевий господарський суд у даній справі дійшов правильного висновку, що у позивача не виникло обов`язку щодо підписання договору про закупівлю у визначені замовником терміни.

Оскільки у судовому порядку скасовано рішення Тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, а рішення Тендерного комітету від 30.08.2018 щодо стягнення з ТОВ "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції, прийнято на підставі саме вказаного недійсного та скасованого судом рішення, тому колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення про стягнення з ТОВ "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про публічні закупівлі", забезпечення тендерної пропозиції повертається учаснику протягом п`яти банківських днів з дня настання підстави для повернення забезпечення тендерної пропозиції в разі: закінчення строку дії забезпечення тендерної пропозиції, зазначеного в тендерній документації; укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем тендеру; відкликання тендерної пропозиції до закінчення строку її подання; закінчення процедури закупівлі в разі не укладення договору про закупівлю з жодним з учасників, які подали тендерні пропозиції.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем на підставі п. п. 2, 4 ч. 15 ст. 3 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", надіслано до АТ КБ "Приватбанк" вимогу щодо стягнення з ТОВ "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн.

Вказана вимога виконана третьою особою 08.10.2018, що підтверджується платіжним дорученням № ВО5 від 08.10.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи обставини, встановлені судом у справі № 910/12778/18, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає вірним висновок місцевого господарського суду щодо неправомірного утримання відповідачем забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн, а тому вказані грошові кошти підлягають поверненню позивачу. У зв`язку з чим суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги у цій частині.

Щодо вимог про стягнення 12 126,22 грн 3% річних та 27 778,68 грн інфляційних втрат за період з 08.10.2018 по 28.01.2020 колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

За змістом ст. ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

При перевірці правильності розрахунку позивача 3% річних та інфляційних втрат місцевий господарський суд встановив, що він є невірним, оскільки, на переконання місцевого господарського суду, позивачем помилково визначено початок перебігу періоду, за який здійснюється таке нарахування, з 08.10.2018. Так, за твердженням місцевого господарського суду у відповідача виник обов`язок з повернення позивачу забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн з дня набрання рішенням суду у справі № 910/12778/18 законної сили, тобто з 23.09.2019, а не з моменту перерахування коштів.

Однак колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись з вказаним висновком місцевого господарського суду з огляду на те, що рішення Тендерного комітету відповідача, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, визнано судом недійсним та скасовано з моменту його прийняття, відтак у позивача не виникало обов`язку щодо підписання договору про закупівлю у визначені замовником терміни та надання забезпечення виконання договору, а тому рішення Тендерного комітету відповідача від 30.08.2018 №75/393/11 про надсилання вимоги щодо стягнення забезпечення цінової пропозиції, яке є похідним від рішення №75/393/10, є безпідставним. Отже відповідач не мав права надсилати третій особі вимогу щодо стягнення з ТОВ "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн. За таких обставин та як встановлено судом першої інстанції такі кошти є безпідставно набутими відповідачем саме з моменту їх перерахування банком на рахунок відповідача - 08.10.2018, тому саме з цієї дати у відповідача виникло зобов`язання їх повернути позивачу.

За перерахунком апеляційного господарського суду, здійсненим за період з 08.10.2018 по 28.01.2020, розмір 3% річних становить 12 126,22 грн, розмір інфляційних втрат - 27778,68 грн., а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 27 778,68 грн інфляційних втрат та 12 126,22 грн 3 % річних підлягають задоволенню. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 25 308,55 грн інфляційних втрат та 8 880,97 грн 3% річних підлягає скасуванню.

З огляду на досліджені та встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/17542/19 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 25 308,55 грн та 3% річних в розмірі 8880,97 грн, з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених у даній справі обставин Північний апеляційний господарський дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення 25 308,55 грн інфляційних втрат та 8 880,97 грн 3% річних, а тому апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній позивачем частині скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог ТОВ "Інтерфом-М" в частині стягнення 25 308,55 грн інфляційних втрат та 8 880,97 грн 3% річних.

Судові витрати.

При зверненні до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою позивачем було подано копію договору про надання правової допомоги № 18/01 від 05.11.2018, копію доручення до договору про надання правової допомоги від 20.03.2020 №1/2020 та копію акта про виконання договору про надання правової допомоги № 18/01 від 05.11.2018.

04.09.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про надання доказів щодо витрат понесених на правничу допомогу, відповідно до якої позивачем надано апеляційному господарському суду копію рахунку-фактури від 31.08.2020 №СФ-0000115 на оплату правової допомоги згідно доручення №1/2020 від 20.03.2020 до договору про надання правової допомоги №18/01 від 05.11.2018 та копію платіжного доручення від 01.09.2020 №3537 про оплату рахунку-фактури від 31.08.2020 №СФ-0000115.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин витрати ТОВ "Інтерфом-М" на професійну правничу допомогу на підставі поданої позивачем заяви в порядку ст. 129 ГПК України підлягають розподілу з покладенням на відповідача повністю в сумі 10 000,00 грн, оскільки саме в такому розмірі підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі №910/17542/19 при розгляді апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції не подано будь-яких заперечень щодо неспівмірності витрат та відповідно клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідача, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, а саме:

- судові витрати позивача по сплаті судового збору за звернення з позовом покладаються на відповідача;

- судові витрати позивача по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою - на відповідача;

- судові витрати відповідача по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою - на відповідача

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/17542/19 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/17542/19 задовольнити.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/17542/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 25 308,55 грн та 3% річних в розмірі 8880,97 грн.

4. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов про стягнення 25 308,55 грн інфляційних втрат та 8880,97 грн 3% річних задовольнити.

5. В іншій частині рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

6. Резолютивну частину рішення суду викласти в наступній редакції:

" 1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" (53400, Дніпропетровська обл., місто Марганець, ВУЛИЦЯ УКРАЇНСЬКА, будинок 20, ідентифікаційний код 35055734) 308 652,00 грн заборгованості, 27778,68 грн інфляційних втрат, 12 126,22 грн 3% річних та 5 228,35 грн. витрат зі сплати судового збору."

7. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" (53400, Дніпропетровська обл., місто Марганець, ВУЛИЦЯ УКРАЇНСЬКА, будинок 20, ідентифікаційний код 35055734) 7842,53 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" (53400, Дніпропетровська обл., місто Марганець, ВУЛИЦЯ УКРАЇНСЬКА, будинок 20, ідентифікаційний код 35055734) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

9. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

10. Матеріали справи №910/17542/19 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено - 21.09.2020.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко