УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

28.09.2020Справа № 910/14314/20

Суддя Підченко Ю.О., розглянувши

позовну заяву TRIMCROFT SERVICES LIMITED

до FERREXPO AG, Акціонерного товариства "ІНГ БАНК УКРАЇНА"; Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСНОВА - ЦІННІ ПАПЕРИ"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Дніпро"; Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; Приватного акціонерного товариства "Ділові партнери"; Sayers Holdings Limited; Newport INC.; Statex CORP.; Eastcoast United Inc.;

про визнання недійсним договору в частині та відновлення становища, яке існувало до порушення прав

ВСТАНОВИВ:

Trimcroft Services Limited звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Eastcoast United Inc., Statex Corp., Newport Ink., Sayers Holdings Limited, Приватного акціонерного товариства "Ділові партнери", Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Ferrexpo AG (Феррекспо АГ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Дніпро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа-Цінні Папери", Акціонерного товариства "Інг Банк Україна" про визнання недійсним договору в частині та відновлення становища, яке існувало до порушення прав.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через уповноважених представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтвердженні, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Як встановлено судом, від імені Trimcroft Services Limited позовну заяву підписано, однак, без зазначення посади та прізвища підписанта, а серед документів, доданих до позовної заяви відсутні докази, які б станом на день подання позову до суду підтверджували посадове становище підписанта даної позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 73 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон) іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою та другою статті 74 названого Закону передбачено, що процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Відповідно до статті 13 Закону документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Вимоги щодо оформлення іноземних офіційних документів містять міжнародні договори України.

Крім того, відповідно до статті 170 ГПК України іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Проте матеріали позовної заяви не містять відповідного документа (належним чином завіреної копії сертифікату реєстрації, витягу з торгового реєстру тощо), що є доказом правосуб`єктності юридичної особи - Компанії.

Так, згідно з частиною першою статті 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 (відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 №2933-ІІІ Україна приєдналася до Конвенції, що набула чинності з 22.12.2003; далі - Конвенція) ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Статтею 2 Конвенції передбачено, що кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з частиною першою статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа.

Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без підтвердження повноважень представника позивача, а відповідно не доведено, що позовна заява підписана особою, яка має права її підписувати.

Відповідно до приписів п. 1. ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву та додані до неї документи повернути Trimcroft Services Limited.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О. Підченко