РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2020Справа № 910/9725/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Споживчого товариства «Бахмут»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта»

про стягнення 19061,10 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Споживче товариство «Бахмут» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта» про стягнення 19061,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, між позивачем та відповідачем було укладено Договір оперативної оренди нежитлових приміщень №21 від 01.07.2017. У зв`язку з тим, що відповідачем порушено умови вищезазначеного договору в частині своєчасного внесення орендних платежів та платежів за комунальні послуги, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 19061,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 24.07.2020, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 04.08.2020 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 14.08.2020. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 10.08.2020.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.07.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 30.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №042 із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 30.06.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачем 07.09.2020 було змінено адресу місцезнаходження на: 79053, Львівська обл., місто Львів, вул. Володимира Великого, буд. 18, офіс 701

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2017 між Споживчим товариством «Бахмут» (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта» (відповідач, орендар) було укладено Договір оперативної оренди нежитлових приміщень №21 від 01.07.2017, відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування складське приміщення загальною площею 190 кв.м., за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 11 (об`єкт оренди). Склад об`єктів оренди зазначається в акті приймання-передачі орендованого приміщення, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1).

Відповідно до п.2.1 договору, вступ орендаря у користування приміщенням настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту приймання-передачі вказаних приміщень.

Згідно з п.2.4 договору, приміщення вважаються поверненими орендодавцю з часу підписання сторонами акту приймання-передачі про фактичне повернення орендованих приміщень.

Пунктом 3.1 договору, сторони погодили, що за оренду вказаних в п.1.1 договору приміщень орендар сплачує орендодавцю орендну плату по договірній ціні. Орендна плата за користування одним квадратним метром об`єкта оренди становить 30 грн за місяць. Загальний розмір місячної орендної плати за користування об`єктом оренди становить 5700 грн за місяць (відповідно до додаткової угоди від 01.03.2018)

Згідно до п.6.1 договору, цей договір діє з дати підписання акту прийому-передачі сторонами, а саме з 01.07.2017 по 31.05.2020, а щодо обов`язків які виникли під час дії вище зазначеної угоди - до повного виконання (проведення розрахунків і тощо) (відповідно до додаткової угоди).

Відповідно до п.7.1 договору, зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору є невід`ємною частиною і мають юридичну силу (є дійсними) у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами або їх уповноваженими представниками.

Актом приймання-передачі орендованого майна від 01.07.2017 підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення обумовлене договором оренди.

Як стверджує позивач, відповідач належним чином не виконав умови договору в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 19061,10 грн, що підтверджується рахунками-фактури №64 від 02.03.2020 на суму 12289,90 грн, №96 від 01.04.2020 на суму 5899,10 грн, №127 від 04.05.2020 на суму 872,10 грн.

Суд зазначає, що наразі матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем існуючої перед позивачем заборгованості за вищевказаним договором, також факт наявності заборгованості в розмірі 19061,10 грн відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи із вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частино 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору в частині своєчасного виконання зобов`язання по сплаті обумовлених наведеним договором платежів.

Відповідно до п.3.3 орендна плата сплачується орендарем на рахунок орендодавця до 10-го числа кожного місяця, в якому здійснюється користування орендованим приміщення (незалежно від надання рахунку-фактури орендодавцем). Якщо договір укладається після 10-го числа місяця, то плата за місяць в якому укладено договір сплачується протягом 10 днів з дня його укладення. Плата за комунальні послуги та інші витрати за поточний місяць (місяць користування) сплачується орендарем до 10 числа наступного місяця на підставі рахунку (акту, чи іншого документу в якому вказана вартість послуг) орендодавця.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору в частині своєчасного виконання зобов`язання по сплаті обумовлених наведеним договором платежів.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів в розмірі 19061,10 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта» (79053, Львівська обл., місто Львів, вул. Володимира Великого, буд. 18, офіс 701; ідентифікаційний код 39949191) на користь Споживчого товариства «Бахмут» (36039, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Квітки Цісик, буд. 11; ідентифікаційний код 41368867) 19061 (дев`ятнадцять тисяч шістдесят одна) грн 10 коп. заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 23.09.2020

Суддя Я.В. Маринченко