ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 вересня 2020 року Справа № 903/150/20

Господарський суду Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М. М., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЛАТКО ГРУП, м.Київ

до відповідача: Державного підприємства Луцький спиртогорілчаний комбінат, м. Луцьк

про стягнення 1 590 448,71 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю ЗЛАТКО ГРУП звернувся з позовом до Державного підприємства Луцький спиртогорілчаний комбінат про стягнення 1 590 448,71 грн., з них: інфляційні втрати в сумі - 1 216 516, 27 грн. та 3% річних - 373 932, 44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на набуття права вимоги первісного кредитора КБ Західінкомбанк ТзОВ за кредитним договором №0606/05-981 від 06.06.2005 року з додатковими до нього договорами (угодами) та одночасно за цим договором відступлення набув права вимоги на нарахування та отримання від відповідача процентів, інфляційних втрат та пені з моменту виникнення заборгованості перед банком (первісним кредитором) за кредитним договором, у зв`язку з чим відповідач на даний час залишається відповідати за всі зобов`язання, які виникли за наслідками невиконання умов кредитного договору №0606/05-891 від 06.06.2005 року.

Ухвалою суду від 02.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.03.2020.

Ухвалою суду від 16.03.2020 повідомлено позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ЗЛАТКО ГРУП, відповідача Державне підприємство Луцький спиртогорілчаний комбінат про призначення справи в судовому засіданні на 07.04.2020.

На офіційному сайті Господарського суду Волинської області учасники справи №903/150/20 повідомлені про те, що враховуючи обмежувальні карантинні заходи, введені Господарським судом Волинської області, справи призначені до розгляду на 07.04.2020 не відбудуться.

Ухвалою суду від 07.04.2020 відкладено розгляд справи на 29.04.2020 та зобов`язано позивача виконати вимоги ухвали суду від 02.03.2020.

З огляду на встановлений на всій території України "особливий" режим "карантину", враховуючи обмеження регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному і міжобласному сполученні на період карантину, беручи до уваги те, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків та гарантування кожному право на справедливий суд передбачених Конституцією України і з метою повного та об`єктивного розгляду спору, ухвалою Господарського суду Волинської області суду від 29.04.2020 підготовче засідання відкладено.

Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 4 травня 2020 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020, №392 від 20.05.2020) строки загальнонаціонального карантину в України продовжено до 22 червня 2020, та з 11.05.2020 скасована частина обмежувальних заходів і впроваджено низку пом`якшень, зокрема, дозволено проведення певних заходів за умови дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних норм, діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів тощо, ухвалою суду від 28.05.2020 підготовче засідання призначено на 10.06.2020.

Згідно оголошення розміщеного на сайті Судової влади України від 08.06.2020 робота Господарського суду Волинської області з 09.06.2020 тимчасово зупинена з ціллю проведення дезінфекції приміщень і профілактичних заходів, а тому судове засідання 10.06.2020 у справі №903/150/20 не відбулось.

У зв`язку з тим, що у Господарському суді Волинської області закінчено проведення санітарно-епідеміологічних та профілактичних заходів, з 16.06.2020 суд відновив роботу у звичайному режимі однак, із дотриманням окремих карантинних обмежень, зокрема, маскового режиму, температурного скринінгу, обмеженого доступу відвідувачів суду та інше, а тому ухвалою суду від 17.06.2020 призначено підготовче засідання на 08.07.2020 р. на 10:30 год.

Ухвалою суду від 08.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2020.

Ухвалою суду від 10.08.2020 відкладено розгляд справи по суті на 14.09.2020.

17.08.2020 представник позивача через відділ діловодства суду подав клопотання за вх.№01-57/5139/20 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Відповідно до відомостей, що містяться в табелі обліку робочого часу програмного комплексу Діловодство спеціалізованого суду, суддя Дем`як В.М. з 13.08.2020 по 13.09.2020 перебувала у відпустці.

Отже, враховуючи вище викладене суд не мав процесуальної можливості розглянути дану заяву по суті, а тому остання залишена без розгляду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав клопотання за вх.№01-75829/20 від 14.09.2020 про відкладення розгляду справи, оскільки приймає участь в інших судових справах.

Також подав письмове пояснення за вх.№01-57/5830/20 в яких вказує, що виконавче провадження №44841228 закінчене 11.01.2020 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та долучив до матеріалів справи лист Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів ) №2.1-35/8112 від 09.09.2020, постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП №44841228 від 11.01.2020.

Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що останнім не наведено тих обставин, наявність яких в силу ст. 183, 202 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відкладення розгляду справи. Так, нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі у суді першої інстанції, тому неможливість одного з представників позивача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи судом відмовлено.

В судове засідання 14.09.2020 представник відповідача не прибув, відзиву на позовну заяву не подав, належним чином був повідомлений про дату і час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №895

Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору та зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті за наявними матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Державного підприємства «Луцький спиртогорілчаний комбінат» 5 716 122,72 грн. заборгованості за кредитним договором 06.06.2005 № 0606/05-981.

Рішенням Господарського суду Волинської області (справа № 903/563/14) від 28.07.2014 року (яке набрало законної сили 07.08.2014 року) позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» (, місцезнаходження: 43005, Волинська область, м. Луцьк , проспект Перемоги, буд. 15) до Державного підприємства «Луцький спиртогорілчаний комбінат» (, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Ковельська, 67) задоволено частково, зокрема: вирішено стягнути з Державного підприємства «Луцький спиртогорілчаний комбінат» на користь ПАТ «Західінкомбанк» 3 940 844,54 грн. - основної заборгованості, 1 058 942,47 грн. боргу - по сплаті процентів за користування кредитом та 488, 49 грн. - пені, нарахованої за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього 5 000 275, 50 грн. (а.с.19- 24)

Господарським судом Волинської області видано наказ про примусове виконання рішення № 903/563/14-1 від 07.08.2014.

Постановою (ВП №44841228) від 25.09.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/563/14-1 виданого 07.08.2014 року.

Судом встановлено, що стягувачем за виконавчим провадженням є Публічне Акціонерне Товариство «Західінкомбанк» (, місцезнаходження: 43005, Волинська область, м. Луцьк, проспект Перемоги, буд. 15), а боржником - Державне підприємство «Луцький спиртогорілчаний комбінат» (, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Ковельська, 67) (надалі - Відповідач).

13.02.2019 року між Публічним Акціонерним Товариством «Західінкомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» (, місцезнаходження: вул. Предславинська, буд. 11, м. Київ, 03150) укладено договір № 2018-12-29-000001-7 про відступлення прав вимоги.

Згідно додатку №47 до договору №2018-12-29-000001-7 про відступлення прав вимоги від 13.02.2019 року «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами» - права вимоги, які відступаються, ґрунтуються на кредитному договорі №0606/05-981 від 06.06.2005 року з додатковими до нього договорами (угодами) , укладеними між ПАТ «Західінкомбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Профкапітал». У відповідності до умов даного кредитного договору банк надав боржнику кредит в розмірі 7 000 000,00 грн. на умовах, визначених кредитним договором, зі сплатою 17.9 % процентів річних.

За договором відступлення прав вимоги новий кредитор набуває право вимоги за кредитним договором №0606/05-981 від 06.06.2005: суми в такому розмірі 4 000 000,00 грн., несплачені проценти 521 529, 54 грн., а також штрафів та пені, тощо, за невиконання умов кредитного договору. Одночасно за цим договором відступається право вимоги за договорами, які є забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором з урахуванням змін та доповнень до них, а саме: за договором застави № 0606/05 від 06.06.2005, що укладений з ПАТ «Західінкомбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» та договором застави товарів в обороті №2912/12 від 29.12.2012 року укладений з банком та ТОВ «ЕНЕРТЕР». (а.с. 42)

Також, додатком 47 до цього договору передбачено, що до нового кредитора переходять всі права, які забезпечують виконання зобов`язань боржником за вказаним кредитним договором (неустойка, штраф, пеня, порука, гарантія, тощо), навіть якщо не згадані в тексті договору.

Додатком 47.3 до договору №2018-12-29-000001-7 про відступлення прав вимоги від 13.02.2019 року «Акт прийому - передачі документів» від 13. 02.2019 року - Публічним Акціонерним Товариством «Західінкомбанк» передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» прийнято документацію (в т. ч. кредитний договір №0606/05-981 від 06.06.2005 року з додатковими до нього договорами (угодами) та іншу документацію пов`язану із кредитом. (а.с. 43-54)

Також, пунктом 5 договору №2018-12-29-000001-7 про відступлення прав вимоги від 13.02.2019 року Новим кредитором (ТзОВ Фінансова компанія «Профкапітал») підтверджено, що в день укладення цього договору за відповідними актами, які є Додатками до цього Договору, отримав від Банку усі наявні в Банку документи (оригінали та/ або копії), що підтверджують права вимоги до Боржника.

В подальшому, 20.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЛАТКО ГРУП» (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно - Лугова, буд. 3) (позивачем) укладено договір про відступлення права вимоги № ПВ -200319/3 від 20.03.2019. (а.с. 55-57)

Згідно п. 2.2 даного договору передбачено, що загальний розмір заборгованості боржника права вимоги до якого відступаються згідно цього Договору становить 4 521 529, 54 грн., що включає суму основної заборгованості та суму процентів і штрафних санкцій.

Згідно пп.3.1.2, пп.3.1.4. п.3.1 договору відступлення права вимоги - для підтвердження наявності та дійсності прав вимоги, що відступаються, первинний кредитор передає новому кредитору документацію в порядку та строки, що передбачені цим договором. Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним договором та його зобов`язань за договорами забезпечення, що не посвідчені нотаріально, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договором забезпечення, з моменту певної оплати ціни договору та підписання Сторонами Акту приймання передачі Документації відповідно до п.5.1 цього Договору.

Згідно Додатку №2 до Договору про відступлення права вимоги № ПВ -200319/3 від 20.03.2019 року та «Акту приймання - передачі Документації до договору про відступлення права вимоги №ПВ-200319/3 грошових зобов`язань за кредитом від 20.03.2019 року» ТзОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» передано, а позивачем прийнято документацію до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитом. (а.с. 57-74)

Згідно платіжного доручення № 433 від 27.03.2019 заявником здійснено фактичну оплату ціни договору про відступлення права вимоги.(а.с. 76)

Окрім цього, п. 3.7 договору про відступлення права вимоги №ПВ -200319/3 від 20.03.2019 року передбачено, що новий кредитор має право на нарахування та отримання від Боржника процентів, інфляційних втрат та пені з моменту виникнення заборгованості перед банком по кредитному договору.

У відповідності до умов договору про відступлення права вимоги № ПВ-200319/3 позивач набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та договорами забезпечення (зокрема: кредитному договорі №0606/05-981 від 06.06.2005 року з додатковими до нього договорами (угодами)).

З метою стягнення коштів за рішенням Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 року у справі № 903/563/14, в межах виконавчого провадження №44841228 позивач звернувся із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Ухвалою Господарського суду Волинської області (справа № 903/563/14) від 26.06.2019 замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні №44841228 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/563/14-1 від 07.08.2014, виданого на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 у справі №903/563/14, а саме: з Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (м. Луцьк, пр. Перемоги, 15, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТКО ГРУП" (м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 3, ). (а.с. 25-27)

22.07.2019 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень, управління ДВС ГТУЮ у Волинській області також звернувся до суду із заявою від 17.07.2019 в якій просив замінити сторону виконавчого провадження з ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» () на його правонаступника ДП «Укрспирт» ().

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 01.08.2019 у справі №903/563/17 відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень, управління ДВС ГТУЮ у Волинській області про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.08.2019 у справі №903/563/17 скасовано, та замінено сторону виконавчого провадження (боржника) з ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» () на його правонаступника ДП «Укрспирт» (код ЄДРПОУ 37199618). (а.с. 28-33)

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Волинській області проведено виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого документа - наказу Господарським судом Волинської області про примусове виконання рішення № 903/563/14-1 виданого 07.08.2014 року та стягнуто з боржника ДП «Укрспирт» на користь стягувача - ТзОВ "ЗЛАТКО ГРУП" грошові кошти на загальну суму 4 444 862 грн. 52 коп., а саме : 08.11.2019 року згідно платіжного доручення № 2143 від 07.11.2019 року стягнено на користь позивача - 246 220 грн. 66 коп., 15.11.2019 року згідно платіжного доручення № 2195 від 13.11.2019 року - 240 884 грн. 14 коп., 13.12.2019 року згідно платіжного доручення №2265 від 12.12.2019 року - 3 957 757 грн. 77 коп. (а.с.77, 78,79)

Як слідує із матеріалів справи після виконання рішення від 28.07.2014, постановою Касаційного господарського суду Верховного суду (справа № 903/563/14) від 03.02.2020 року за касаційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі № 903/563/14 скасовано, а ухвалу господарського суду Волинської області від 01.08.2019 у справі №903/563/17 залишено в силі. (а.с.34- 37)

Частиною 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, як слідує із матеріалів справи, відповідач ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» () на даний час залишається відповідати за всі зобов`язання, які виникли за наслідками невиконання умов кредитного договору №0606/05-981 від 06.06.2005.

Враховуючи вищенаведене судом встановлено, що у відповідності до умов договору про відступлення права вимоги № ПВ-200319/3 ТзОВ «Златко Груп» набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором №0606/05-981 від 06.06.2005 року з додатковими до нього договорами (угодами)) та одночасно за цим договором відступлення набув права вимоги на нарахування та отримання від боржника (від відповідача) процентів, інфляційних втрат та пені з моменту виникнення заборгованості перед банком (первісним кредитором) по кредитному договору.

У зв`язку з простроченням сплати заборгованості за рішенням суду 28.07.2014 ТзОВ «Златко-Груп» звернувся з позовом ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» про стягнення про стягнення 1 590 448,71 грн., з них: інфляційні втрати в сумі - 1 216 516,27 грн. та 3% річних - 373 932, 44 грн. за період з 19.02.2017 по 12.12.2019.

Відповідно до ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов`язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Як зазначено у п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань від 17.12.2013 № 14, саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На день розгляду спору рішення Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 по справі №903/563/14 виконане повністю 12.12.2019, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження АСВП №44841228 від 11.01.2020.

У зв`язку з простроченням сплати заборгованості та невиконанням рішення суду в строки, позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі - 1 216 516,27 грн. та 3% річних - 373 932, 44 грн. за період з 19.02.2017 по 12.12.2019.

Суд, провівши власний розрахунок за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ", встановив, що за вищевказані періоди інфляційні втрати складають 1 590 448,71 грн., 3% річних становлять 373 932,44 грн., оскільки при перевірці розрахунку, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Як встановлено, нараховані позивачем інфляційні втрати в сумі - 1 216 516,27 грн. та 3% річних - 373 932, 44 грн. за період з 19.02.2017 по 12.12.2019. підставні та підлягають до стягнення із відповідача в повному обсязі.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій сторін та відсутність правових підстав для звільнення від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2102 грн. судового збору.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства Луцький спиртогорілчаний комбінат (43001, м. Луцьк, вул. Ковельська, 67, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЛАТКО ГРУП (04071, м. Київ, вул. Набережно-лугова, буд. 3, ) 1 590 448,71 грн., з них: інфляційні втрати в сумі - 1 216 516, 27 грн. та 3% річних - 373 932, 44 грн. та 23 856,74 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

17.092020

Суддя В. М. Дем`як