РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2020Справа № 910/10258/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція Сучасних Спеціалістів та Авторів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУКВА-ЛОГІСТІК" про стягнення 158 697,90 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення з відповідача 149 700,87 грн. основного боргу, 3 607,83 грн. інфляційних втрат та 5 389,2 грн. 3% річних за договором поставки №102 від 02.02.2016 року на підставі ст.ст. 526, 530, 691, 692 ЦК України та ст.ст. 193, 231, 265 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11.08.2020 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів того, що поставлений товар був проданий відповідачем на користь третіх осіб, а отже у відповідності до вимог договору, обов`язок у відповідача оплатити поставлений товар ще не виник.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Предметом позову є вимога позивача про стягнення з відповідача 149 700,87 грн. заборгованості за поставлений товар за договором поставки №102 від 02.02.2016 року.

Судом встановлено, що 02.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція Сучасних Спеціалістів та Авторів» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУКВА ЛОГІСТІК» (далі - покупець) було укладено договір №102 (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1 договору) постачальник зобов`язується поставляти покупцю (передати у власність покупця) визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його.

Згідно п. 1.2 договору узгоджено, що предметом поставки за цим договором є наступний товар: друкована продукція аудіо-, відеопродукція, інформаційні носії різних видів, у тому числі диски, канцелярські і супутні товари (далі - "товар"),

Також відповідно до п. 1.3 договору, предметом поставки за цим договором є наступний товар: рекламні, інформаційні, маркетингові послуги, послуги з організації збуту товару через кожну нову торгівельну точку покупця й інші послуги, перелік й умови надання яких сторони узгоджують шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Згідно п. 2.9 договору сторони погодили, що покупець має право повернути, а постачальник зобов`язаний прийняти від покупця товар. Під поверненням товару сторони розуміють зобов`язання покупця здійснити повернення товару постачальнику за тією ж ціною, за якою такий товар був поставлений та на тих самих умовах. В результаті повернення товару постачальнику зобов`язання покупця перед постачальником за одержаний ним раніше товар зменшується на вартість повернутого товару. Сторони підтверджують, що досягли згоди щодо усіх істотних умов договору відносно повернення товару, включаючи предмет, ціну, строк дії, оскільки аналогічні умови містяться по відношенню до такого товару, який постачається покупцю постачальником.

Пунктом 2.10 договору сторони зазначили, що право власності на товар, що повертається, переходить до постачальника з моменту підписання сторонами накладної (видаткової та/або товарно-транспортної), що засвідчує факт отримання товарів постачальником.

Відповідно до положень п. 3.3. договору розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку не пізніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів після закінчення календарного місяця, в якому було здійснено продаж на користь третіх осіб (з правом повернення та обміну) за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України документів на товар, що постачається. Покупець не здійснює оплату постачальнику за такий товар, який ще не є реалізованим покупцем на користь третіх осіб. Звіт за проданий товар, який надсилається покупцем на користь постачальника електронною поштою є підставою для визначення моменту продажу товару покупцем на користь третіх осіб. У випадку несвоєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України документів на товар, що постачається, термін розрахунків подовжується на відповідну кількість днів затримки.

Також у пункті 3.6 договору визначено, що керуючись ч. 3 ст. 6, ч. 2 ст. 692 Цивільного Кодексу України сторони досягли згоди про те, що визначені пунктом 3.3. даного договору умови оплати за товар є розстрочкою платежу.

Як вбачається з видаткових накладних, які містяться в матеріалах справи, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачеві товару за період з лютого 2016 року по березень 2018 року на загальну суму 1 048 138,16 грн.

Відповідно до накладних про повернення, а також видаткових накладних на повернення, які також містяться в матеріалах справи, відповідач повернув позивачеві товар на загальну суму 107 175,14 грн.

Враховуючи, що в пункті 3.3. договору сторони за взаємною згодою визначили відкладальну обставину для моменту настання обов`язку відповідача по оплаті поставленого товару - продаж на користь третіх осіб.

Тобто, лише після продажу товару третім особам у відповідача настає обов`язок оплати товару, і не відразу, а протягом 30 (тридцяти) календарних днів після закінчення календарного місяця, в якому було здійснено продаж на користь третіх осіб.

Відповідач у відзиві заперечив факт продажу спірного товару на користь третіх осіб.

Доказів на підтвердження того, що поставлений товар був проданий відповідачем на користь третіх осіб, позивачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, за приписом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, позивачем не доведено виникнення на даний час у відповідача обовов`язку з оплати отриманого товару за наданими позивачем видатковими накладними.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про стягнення з відповідача на його користь 149 700,87 грн. основного боргу та похідних вимогах про стягнення 3 607,83 грн. інфляційних втрат та 5 389,2 грн. 3% річних слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 21.09.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна