ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.09.2020 Справа № 920/566/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши матеріали справи № 920/566/20

за позовом: Акціонерного товариства "Сумиобленерго" (40035, м.Суми, вул.Сірка,7, )

до відповідача: Сумської міської ради (40030, м.Суми, майдан Незалежності, 2 ),

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання незаконним рішення Сумської міської ради від 27.05.2020 № 6937-МР

за участю представників сторін:

від позивача: Жулавський С.А.;

від відповідача: Парфененко М.С.;

Секретар судового засідання Молодецька В.О.

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить суд визнати поновленим (продовженим) на той самий строк (5 років) і на тих самих умовах, з дня набранням законної сили рішенням суду, договору оренди земельної ділянки площею 3,5564 га, розташованої по вул. Мірошниченка, 33 у м. Суми, кадастровий номер: :06:037:1005, укладеного між ПАТ "Сумиобленерго" та Сумською міською радою14.12.2011; визнання незаконним рішення Сумської міської ради від 27.05.2020 № 6937-МР, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.06.2020 відкрито провадження у справі № 920/566/20, призначене підготовче засідання на 07.07.2020; відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; позивачу наданий семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

03.07.2020 відповідач подав відзив на позов № 512/20юр від 03.07.2020, в якому зазначено про невірно обраний позивачем спосіб захисту свого права. Підготовче засідання неодноразово відкладалося в межах встановленого строку.

15.07.2020 представником позивача подано до суду відповідь на відзив.

В заяві про зміну предмету позову від 15.07.2020 позивач просить суд визнати укладеною додаткову угоду між Сумською міською радою та Акціонерним товариством "Сумиобленерго" про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 3,5564 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, по вул. Мірошниченка, 33, кадастровий номер: :06:037:1005, укладеного між ПАТ "Сумиобленерго" та Сумською міською радою 14.12.2011 (зареєстрований в управлінні Держкомзему у місті Суми, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2012 за №00683) в редакції зазначеній позивачем у цій заяві.

14.08.2020 від відповідача надійшов відзив №619/20 юр від 14.08.2020 на заяву про зміну предмету позову (вх. №7027/20), в якому заперечує проти укладення додаткової угоди до договору строком на 7 років та 100 днів, що не відповідає рішенню Сумської міської ради від 24.02.2010 № 3488-МР, в якому передбачено, що земельна ділянка надається в оренду терміном на 10 років.

Позивачем 19.08.2020 подано суду відповідь на відзив на заяву про зміну предмету позову (вх. №7219/20), в якому додатково обґрунтував свої вимоги щодо строку дії договору і просить суд позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.08.2020 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.09.2020. В судовому засіданні 09.09.2020 було оголошено перерву до 10.09.2020.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

14.12.2011 між позивачем та відповідачем у справі укладено договір оренди земельної ділянки за умовами якого відповідач, на підставі рішень Сумської міської ради від 24.02.2010 № 3488-МР та від 26.10.2011 № 874-МР надає, а позивач приймає в оренду земельну ділянку (об`єкт оренди), яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Мірошниченка, 33, площею 3,5564 га. На земельній ділянці знаходиться учбовий полігон. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Договір зареєстровано в управління Держкомзему у м.Суми, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2012 за № 00683.

Згідно із п. 1.2. договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становить 3 524 036,76 грн.

В рішенні Сумської міської ради від 24.02.2010 № 3488-МР вказано, що земельна ділянка надається в оренду терміном на 10 років.

Відповідно до п. 2.2. договору, останній укладається терміном до 24 лютого 2020 року.

Після закінчення терміну дії договору, орендар за умови належного виконання обов`язків відповідно до умов цього договору має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен повідомити письмово орендодавця про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

За актом прийому-передачі об`єкта оренди Сумська міська рада, на підставі рішень Сумської міської ради від 24.02.2010 № 3488-МР та від 26.10.2011 № 874-МР передала, а ПАТ «Сумиобленерго» прийняло об`єкт оренди - земельну ділянку загальною площею 3,5564 га за адресою: м. Суми, вул. Мірошниченка,33.

Згідно з кадастровим планом, кадастровий номер земельної ділянки :06:037:1005.

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що AT "Сумиобленерго" протягом багатьох років безперервно та правомірно на платній основі користується земельною ділянкою, яка розташована по вул. Мірошниченка, 33 у м. Суми. В межах вказаної земельної ділянки розташований учбовий полігон AT "Сумиобленерго", на якому проводяться навчання та виконання практичних робіт працівниками технічних служб позивача на недіючому електрообладнанні з метою перевірки та вдосконалення навиків усунення аварійних ситуацій в діючих електроустановках 0,4-110 кВ. На цій земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, що належить AT "Сумиобленерго" на праві власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою за її цільовим призначенням, сплачуючи орендну плату, що не заперечується відповідачем.

Маючи намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі, позивач звернувся до відповідача листами № 77/16822 від 16.12.2019 та № 77/1970 від 10.02.2020 про поновлення договорів оренди землі на тих же умовах і на той же термін.

21.02.2020 на засіданні постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради прийнято рішення рекомендувати поновити договір строком на 5 років, ініціювати розгляд даного питання на сесії Сумської міської ради, підготувати відповідний проект рішення та винести на розгляд сесії, що підтверджується протоколом № 185 від 21.02.2020.

06.03.2020 на порталі Сумської міської ради було опубліковано проект рішення сесії СМР «Про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного з ПАТ «Сумиобленерго» за адресою: м.Суми, вул.Мірошниченка,33.

13.05.2020 постійна комісія ухвалили зняти з розгляду чергової сесії СМР питання поновлення договору, відмовити у поновленні договору. Проект вказаного рішення не складався та не оприлюднювався.

Рішенням Сумської міської ради від 27.05.2020 № 6937-МР відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного з публічним акціонерним товариством «Сумиобленерго» за адресою: м. Суми, вул. Мірошниченка, 33»

Статтею 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Згідно із ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частини 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Таким чином, для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах.

Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Судом встановлено, що позивач подав докази звернення до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки у строк встановлений договором, зокрема не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення, проте орендар не додав проект додаткової угоди.

При цьому, відсутність реалізації позивачем переважного права оренди земельної ділянки у порядку та строки визначені договором, може свідчити виключно про відсутність підстав для укладення відповідної додаткової угоди на підставі приписів частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", втім не спростовує обставин поновлення правовідносин сторін за приписами частини 6 статті 33 цього Закону.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2018 у справі №912/645/17, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.11.2018 у справі №924/97/18.

Позивачем, в з`яві про зміну предмету позову, як підставу позовних вимог щодо поновлення договору оренди землі зазначено п. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», з посиланням на продовження користування земельною ділянкою, належне виконання обов`язків за договором оренди землі, відсутність протягом місяця після закінчення договору оренди листа-повідомлення відповідача про заперечення у поновленні договору оренди.

Судом встановлено, що відповідачем не було надіслано позивачу листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі в тому числі щодо строку його дії, протягом одного місяця після закінчення строку договору, як того вимагає ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому, матеріали справи свідчать, що позивач після закінчення терміну договору оренди землі продовжує користуватися земельною ділянкою, сплачує оренду плату, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Доказів порушення позивачем умов договору оренди земельної ділянки матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача із вимогою про звільнення земельної ділянки, такі докази відповідачем не подані.

Обставини продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору, як і факт ненаправлення відповідачем у місячний строк на адресу позивача листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору відповідачем не спростовано.

Таким чином, за приписами ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором з наступної дати після дати його припинення.

Договір укладено терміном до 24.02.2020 (п.2.2. договору).

Пунктом 8.1 договору оренди земельної ділянки визначено державну реєстрацію цього договору, як момент набуття чинності договором.

Договір оренди земельної ділянки зареєстрований в управління Держкомзему у м.Суми 16.11.2012.

Згідно ч.1 ст.251 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже строк дії договору становить з 17.11.2012 по 24.02.2020, що складає 7 років та 100 календарних днів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує прав; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку, належним способом захисту порушеного права, є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим, за своєю суттю, є встановленням факту, який має юридичне значення і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що власне і може бути предметом розгляду в суді.

З урахуванням встановлених судом обставин, приписів ч. 8 ст. 33 Закону щодо обов`язковості укладення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення і виникнення у орендаря права оренди, суд вважає вимоги позивача в частині визнання укладеною між сторонами додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки (на 7 років та 100 днів) на тих самих умовах, правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності, зокрема, Конституцією і законами України.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону).

Виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (ст.26 Закону).

Разом з цим, відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і, одночасно, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" однією з умов для поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах встановлює відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Судом встановлено, що листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору відповідачем позивачу надіслано не було.

За відсутності такого повідомлення, позивач, належним чином виконуючи умови договору та продовжуючи користуватися земельною ділянкою, правомірно вважав договір поновленим.

Відповідач ініціював питання внесення змін до договору щодо строку його дії, за результатами розгляду листа-повідомлення позивача, шляхом прийняття оскаржуваного рішення тільки 27.05.2020, тобто більше ніж через три місяці після закінчення строку дії договору, що є порушенням приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому, ні у оскаржуваному рішенні Сумської міської ради, ні у протоколах засідання постійної комісія з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради не мотивовано причин непоновлення договору оренди землі позивачу на той самий строк, що також є порушенням права позивача на поновлення договору оренди.

Згідно із ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та відповідно має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Тобто зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Оскільки рішення Сумської міської ради від 27.05.2020 № 6937-МР Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного з публічним акціонерним товариством «Сумиобленерго» за адресою: м. Суми, вул. Мірошниченка, 33 порушує право позивача на поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону, вимога позивача про визнання незаконним рішення Сумської міської ради від 27.05.2020 № 6937-МР є правомірною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов АТ «Сумиобленерго» до Сумської міської ради задовольнити повністю.

2. Визнати укладеною додаткову угоду між Сумською міською радою та Акціонерним товариством "Сумиобленерго" про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 3,5564 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, по вул. Мірошниченка, 33, кадастровий номер: :06:037:1005, укладеного між ПАТ "Сумиобленерго" та Сумською міською радою 14.12.2011 (зареєстрований в управлінні Держкомзему у місті Суми, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2012 за №00683) в наступній редакції:

Додаткова угода

про поновлення Договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2011 року (державна реєстрація від 16.11.2012)

Сумська міська рада, від імені територіальної громади міста Суми, що іменується в подальшому - Орендодавець, в особі міського голови м. Суми Лисенка Олександра Миколайовича, що проживає в АДРЕСА_1 , який діє відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Постанови Сумської міської виборчої комісії Сумської області від 16.11.2015 № 89 "Про підсумки голосування та результати виборів, обраного Сумського міського голову в єдиному одномандатному виборчому окрузі", з однієї сторони, та

Акціонерне товариство "Сумиобленерго", що іменується в подальшому - Орендар, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Івана Сірка, буд. 7 від імені якого діє, згідно з Довіреністю від 08.05.2020, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Онопріенко А.В. за № 670, ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з іншої сторони, згідно з ч.ч. 6, 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" уклали цю додаткову угоду про наступне:

1.Орендодавець та Орендар домовились поновити термін дії договору оренди земельної ділянки площею 3,5564 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Мірошниченка, 33, кадастровий номер: :06:037:1005, укладеного між ПАТ "Сумиобленерго" та Сумською міською радою 14.12.2011 (зареєстрований в управління Держкомзему у місті Суми, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2012 за № 00683) на 7 років та 100 днів на тих самих умовах.

2.Всі інші умови вищевказаного Договору залишаються без змін.

3.Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки площею 3,5564 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Мірошниченка, 33, кадастровий номер: :06:037:1005, укладеного між ПАТ "Сумиобленерго" та Сумською міською радою 14.12.2011 (зареєстрований в управління Держкомзему у місті Суми, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2012 за № 00683).

РЕКВІЗИТИ СТОРІН:

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: ОРЕНДАР:

Сумська міська рада АТ «Сумиобленерго»

місцезнаходження: місцезнаходження:

40030, м.Суми, 40035, м.Суми,

майдан Незалежності, 2 вул.Івана Сірка,7

код в ЄДР 23823253 код в ЄДР 23293513

3.Визнати незаконним рішення Сумської міської ради (пл. Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000, ) від 27.05.2020 року № 6937-МР.

4. Стягнути з Сумської міської ради (пл. Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000, ) на користь Акціонерного товариства "Сумиобленерго" (40035, м.Суми, вул.Івана Сірка,7, ) 4204 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

5.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.09.2020.

Суддя О.Ю. Соп`яненко