ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2775/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Земляк А.В.,

за участю представників:

від Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича участі не брали,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" Баранчук Л.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича

на рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2020, прийняте суддею Смелянець Г.Є., м. Одеса, повний текст складено 17.01.2020,

у справі №916/2775/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста"

про визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання договору та стягнення збитків у розмірі 90 025 грн

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича

про усунення перешкод у користуванні площадкою, звільнення площадки та стягнення збитків у розмірі 145 000 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 р. Фізична особа-підприємець Чигидін Денис Анатолійович звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста", в якому просив визнати недійсним односторонній правочин Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" про розірвання в односторонньому порядку договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 про надання послуг, вчинений шляхом надсилання на адресу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича повідомлення №142/1 від 28.08.2019, та стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 90025 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг №10/06/19-Кол від 01.07.2019, зокрема, щодо забезпечення електропостачання на належні позивачу об`єкти, внаслідок чого останньому за період з 03.09.2019 по 15.09.2019 спричинено збитки у вигляді упущеної вигоди, а також незаконним розірванням Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" вказаного договору в односторонньому порядку.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 27.09.2019 відкрито провадження у справі №916/2775/19.

16.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" звернулось з зустрічною позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича, в якій просило зобов`язати останнього усунути перешкоди в користуванні площадкою, розташованою на території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, та зобов`язати звільнити зазначену площадку протягом 10 (десяти) робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили, а також стягнути з Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича суму понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" збитків у розмірі 145000 грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані неправомірними діями Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича, який, не зважаючи на припинення договірних відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста", чинить останньому перешкоди у користуванні майданчиком, розташованим на території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, що, в свою чергу, заподіяло позивачу за зустрічним позовом збитки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2019 вказану зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі №916/2775/19.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.01.2020 у справі №916/2775/19 (суддя Смелянець Г.Є.) відмовлено Фізичній особі-підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" про визнання недійсним одностороннього правочину Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" про розірвання в односторонньому порядку договору від 01.07.2019 №10/06/19-Кол про надання послуг, вчиненого шляхом надсилання на адресу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича повідомлення №142/1 від 28.08.2019, та про стягнення збитків у розмірі 90025 грн; судові витрати Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича покладено на Фізичну особу-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича; зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" задоволено частково; зобов`язано Фізичну особу-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича усунути перешкоди в користуванні площадкою, розташованою на території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, шляхом звільнення зазначеної площадки; у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича збитків в розмірі 145000 грн відмовлено; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" судовий збір у розмірі 1921 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що в силу узгоджених сторонами умов договору про надання послуг №10/06/19-Кол від 01.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" мало право на розірвання вказаного договору в односторонньому порядку з моменту, зазначеному ним в адресованому Фізичній особі-підприємця Чигидіну Денису Анатолійовичу повідомленні, що зумовлює відсутність правових підстав для визнання відповідного одностороннього правочину, вчиненого шляхом надсилання повідомлення №142/1 від 28.08.2019, недійсним, а також належних підстав для користування позивачем за первісним позовом спірним майданчиком, при цьому суд першої інстанції врахував, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" щодо строків звільнення даного майна протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили не підлягають задоволенню, оскільки порядок виконання судового рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, передбачений положеннями Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем обставин, які би свідчили про протиправність поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" у вигляді припинення електропостачання на належні позивачу за первісним позовом об`єкти, та недоведеність Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" наявності збитків як складової відповідальності Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича за порушення зобов`язання щодо звільнення вищезазначеного майданчика.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа підприємець Чигидін Денис Анатолійович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2020 у справі №916/2775/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити у повному обсязі та повністю відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на незаконності дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" щодо складання одностороннього правочину про дострокове розірвання договору про надання послуг №10/06/19-Кол від 01.07.2019 за відсутності будь-яких належних підстав для цього, що зумовлює недійсність вказаного правочину та свідчить про продовження існування між сторонами договірних правовідносин, які виникли на підставі вищенаведеного договору. Апелянт також зазначає про неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг №10/06/19-Кол від 01.07.2019, а саме: неправомірне припинення електропостачання на належні позивачу за первісним позовом об`єкти, що спричинило понесення останнім збитків у вигляді упущеної вигоди за період з 03.09.2019 по 15.09.2019. Крім того, скаржник зауважує на недоведеності Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" обґрунтованості зустрічних позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 16.03.2020 (вх.№694/20/Д3 від 18.03.2020) Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" просить залишити скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. Зокрема, позивач за зустрічним позовом звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що Фізична особа-підприємець Чигидін Денис Анатолійович та Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста", врахувавши встановлену законом свободу договору, на власний розсуд узгодили умови договору про надання послуг №10/06/19-Кол від 01.07.2019, в силу яких останнє набуло право припинити дію даного договору в односторонньому порядку з моменту, зазначеному у відповідному повідомленні, при цьому набуття вказаного права не обумовлене настанням будь-яких передумов. Позивач за зустрічним позовом також зазначає, що, з огляду на припинення між сторонами договірних правовідносин за вищенаведеним договором, припинення ним електропостачання на належні позивачу за первісним позовом об`єкти, розташовані на спірному майданчику, є правомірним та не зумовлює понесення Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем будь-яких збитків.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Богатиря К.В. від 02.03.2020 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

Однак, 11.03.2020 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19" та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19", відповідно до якої на всій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 установлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239 були внесені зміни до вищезазначеної постанови від 11.03.2020 №211 та продовжено карантин до 24.04.2020, а постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291 до 11.05.2020.

Рішенням Ради суддів України від 17.03.2019 №19 затверджено Рекомендації Ради суддів України щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу "COVID-19", який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, відповідно до яких Рада суддів України рекомендує на період карантину встановити особливий режим роботи судів України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 було вирішено розглянути апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2020 у справі №916/2775/19 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній з урахуванням ситуації, яка склалася в державі у зв`язку з поширенням короновірусу "COVID-19" та введенням Урядом України протиепідемічних заходів, для здійснення повного та всебічного апеляційного розгляду справи відповідно до завдань господарського судочинства згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, а також повідомлено учасників справи про те, що про дату та час розгляду справи №916/2775/19 учасники справи будуть повідомлені додатково відповідною ухвалою.

04.05.2020 Кабінет Міністрів України на позачерговому засіданні ухвалив рішення про продовження карантину в Україні до 22.05.2020, однак з карантинними послабленнями з 11.05.2020, зокрема, дозволено працювати за певних умов адвокатам, нотаріусам тощо.

З огляду на викладене, враховуючи прийняття Урядом України рішення про пом`якшення режиму карантину, введеного у зв`язку з поширенням короновірусу "COVID-19", ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 справу №916/2775/19 призначено до розгляду на 17.06.2020 о 10:00.

16.06.2020 до апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича надійшло клопотання б/н від 15.06.2020 (вх.№694/20/Д4 від 16.06.2020) про відкладення розгляду справи №916/2775/19, мотивоване перебуванням повноважного представника апелянта на лікарняному, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого б/н від 15.06.2020.

З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича б/н від 15.06.2020 (вх.№694/20/Д4 від 16.06.2020) та відкладення розгляду справи №916/2775/19 на 05.08.2020 о 15:00, про що у вищезазначеному судовому засіданні було постановлено протокольну ухвалу.

04.08.2020 до суду апеляційної інстанції від Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича надійшло клопотання б/н від 04.08.2020 (вх.№694/20/Д5 від 04.08.2020) про відкладення розгляду справи №916/2775/19, мотивоване виявленням випадку захворювання на СОVID-19 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду та погіршенням епідеміологічної ситуації в Одеській області.

Південно-західний апеляційний господарський суд у судовому засіданні 05.08.2020 дійшов висновку про задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича б/н від 04.08.2020 (вх.№694/20/Д5 від 04.08.2020) та відкладення розгляду справи №916/2775/19 на 14.08.2020 об 11:00, про що у вказаному судовому засіданні було постановлено протокольну ухвалу. Одночасно в ухвалі, постановленій у порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, скаржникові було роз`яснено те, що явка повноважних представників сторін у наступному судовому засіданні обов`язковою не визнається і нез`явлення скаржника, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не перешкоджатиме розгляду його апеляційної скарги, а також запропоновано апелянту скористатись своїм правом та надати до суду апеляційної інстанції клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Між тим 14.08.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з надходженням повідомлення про замінування будівлі суду та проведенням евакуації відвідувачів та працівників суду, про що Південно-західним апеляційним господарським судом складено відповідну довідку від 14.08.2020.

З огляду на викладене, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2020 справу №916/2775/19 призначено до розгляду на 22.09.2020 о 10:00.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Богатиря К.В. за розпорядженням керівника апарату суду №347 від 21.09.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2775/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 для розгляду апеляційної скарги у справі №916/2775/19 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у визначеному складі суддів справу №916/2775/19 прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 22.09.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" висловив заперечення проти задоволення апеляційної скарги, представник Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2020 про призначення справи №916/2775/19 до розгляду на 10:00 год 22.09.2020 позивачу за первісним позовом було направлено за належною адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 65020, м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7 (т.І а.с.33-38), а також на адреси повноважних представників апелянта у суді апеляційної інстанції, а саме: адвокату Рабзі О.Ю. (65038, м. Одеса, вул. 3 Лінія М. Демченко, 17) та адвокату Глазову О.О. (65011, м. Одеса, вул. Базарна, 74).

Копія вищезазначеної ухвали була отримана адвокатом Рабзі О.Ю. 25.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №620 (т.ІІІ а.с.191), у той час як поштові відправлення, надіслані на адресу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича та на адресу адвоката Глазова О.О., повернулися до суду апеляційної інстанції неврученими з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.ІІІ а.с.193-198).

За умовами частин другої-четвертої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У Перехідних положеннях Господарського процесуального кодексу України, а саме: у пункті 17 та підпункті 17.1 передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Частинами п`ятою, шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі Правила надання послуг поштового зв`язку).

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Колегія суддів зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено визначення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Якщо ж фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вжив усіх належних та необхідних заходів для повідомлення апелянта про судовий розгляд даної справи, направляючи рекомендованою кореспонденцією ухвалу суду від 14.08.2020 за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та за адресами повноважних представників апелянта у суді апеляційної інстанції, при цьому враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження порушення оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів дійшла висновку про те, що в силу приписів пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 14.08.2020 про призначення справи №916/2775/19 до розгляду на 10:00 год 22.09.2020 вважається врученою Фізичній особі-підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу 27.08.2020, а адвокату Глазову О.О. 22.08.2020 (дати проставлення у поштових повідомленнях відмітки про відсутність адресата).

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, що узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вказаною, зокрема, в рішенні останнього у справі "Пономарьов проти України".

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2019 між Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем ("Замовник") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" ("Виконавець") укладено договір про надання послуг №10/06/19-Кол (далі договір №10/06/19-Кол від 01.07.2019), за умовами пункту 1.1 якого Виконавець зобов`язується надавати у строки та на умовах даного договору послуги з тимчасового розміщення культурно-розважального (торгового) обладнання Замовника для надання послуг відвідувачам парку, а також надавати інші послуги відповідно до цього договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплачувати надані послуги.

В силу пункту 1.2 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 надання послуг Виконавцем здійснюється за адресою: 65065, м. Одеса, Парк ім. М. Горького, вул. Космонавтів, 17-А.

Згідно з пунктами 1.3, 1.4 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 під культурно-розважальним (торговим) обладнанням в даному договорі розуміються: атракціони, ігрові автомати та обладнання з торгівлі їжею та напоями. Під іншими послугами відповідно до цього договору сторони дійшли згоди розуміти перелік таких послуг: забезпечення належних умов функціонування та експлуатації обладнання Замовника шляхом підтримки належної роботи інженерних систем Виконавця; утримання в належному стані території, яка прилягає до місця розміщення обладнання, що включає забезпечення відсутності навколо обладнання Замовника побутового сміття та бруду; можливість періодичного візуального контролю Замовника за станом обладнання, в тому числі: перевірка на предмет цілісності його зовнішньої оболонки, кріплень, наявності пошкоджень, присутності сторонніх предметів та ін.; сприяння негайному оповіщенню Замовника про будь-які порушення нормального стану або роботи обладнання; сприяння Замовнику в повідомленні правоохоронних органів про нанесення обладнанню ушкоджень з боку третіх осіб; інші послуги, про надання яких сторони можуть домовитися додатково. Всі негативні наслідки (штрафи, приписи тощо), які будуть і/або можуть бути накладені на Виконавця і які пов`язані з діяльністю Замовника, а саме: ведення господарської діяльності без отримання відповідних дозвільних документів, наявність яких передбачена чинним законодавством, відшкодовується Замовником. У такому випадки Виконавець виставляє Замовнику рахунок. Такий рахунок Замовник зобов`язаний сплатити не пізніше трьох днів з моменту передачі йому такого рахунку.

Пунктом 1.6 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 передбачено, що відповідно до даного договору до Замовника не переходить право володіння, користування і розпорядження місцем розміщення обладнання (асфальтобетонне або плиткове покриття), а до Виконавця не переходить право володіння, користування і розпорядження обладнанням.

На час дії даного договору Виконавець дає Замовнику згоду на розміщення обладнання на території Парку ім. Горького, право на що надано Виконавцю відповідно до договору, укладеного 19.06.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" та Виконавчим комітетом Одеської міської ради, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. за №743 (пункт 1.7 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019).

У підпунктах 2.1.4, 2.1.6 та 2.1.8 пункту 2.1 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 сторони узгодили, що Виконавець зобов`язується сприяти Замовнику в підключенні розміщеного обладнання до електричних мереж у разі потреби, надавати передбачені договором послуги в повному обсязі і належним чином та надати місце для розміщення обладнання, зазначеного у додатку №2 до договору.

За умовами підпунктів 2.3.7, 2.3.12 пункту 2.3 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 Замовник зобов`язаний демонтувати обладнання не пізніше закінчення терміну дії договору, а у разі дострокового розірвання договору протягом 5 календарних днів з моменту такого розірвання; не пізніше дня припинення дії договору (в. т.ч. його дострокового розірвання) демонтувати устаткування, вивезти все сміття, що утворилося у зв`язку з експлуатацією, демонтажем обладнання та повністю розрахуватися з Виконавцем.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 сторони погодились, що плата за надані послуги щомісячно становить: за період з 01 травня по 30 вересня 101900 грн, у т.ч. ПДВ разом з відшкодуванням експлуатаційних витрат; за період з 01 жовтня по 30 квітня 20000 грн, у т.ч. ПДВ разом з відшкодуванням експлуатаційних витрат. Замовник компенсує Виконавцю вартість отриманих комунальних послуг (електропостачання, водопостачання, водовідведення) на підставі виставлених Виконавцем рахунків, виходячи з показників розрахункових засобів обліку. Розрахунки за договором здійснюються Замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця за надані послуги на умовах передплати не пізніше 10-го числа місяця, за який здійснюється сплата.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Термін дії договору до 31.12.2019 (пункти 7.1, 7.2 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019).

В силу пункту 7.3 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 цей договір вважається припиненим: після закінчення терміну його дії; у разі звернення на обладнання за договором застави (іпотеки); за письмовою згодою сторін; за невиконання пункту 3.3 цього договору в односторонньому порядку; Виконавцем в односторонньому порядку з моменту, зазначеного ним в повідомленні Замовника; з інших підстав згідно з чинним законодавством України; Замовником в односторонньому порядку, повідомивши Виконавця за 30 календарних днів.

В адресованому Фізичній особі-підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу листі №142/1 від 28.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" зазначило, що, починаючи з 22.08.2019, на адресу останнього надходять скарги від відвідувачів парку стосовно того, що на території парку, де розташовується належне позивачу за первісним позовом обладнання (атракціони, гральні автомати) перебуває значне скупчення людей в камуфляжній формі, які перекрили доступ на певну територію з атракціонами, а також скарги щодо наявності сутичок між зазначеними особами, у зв`язку з чим на підставі пункту 7.3 укладеного між сторонами договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 позивач за зустрічним позовом повідомив про розірвання даного договору в односторонньому порядку з 30.08.2019, при цьому останній також попередив про те, що з вказаної дати електропостачання, водопостачання, водовідведення та надання інших послуг припиняється, а розташоване на об`єкті обладнання повинно бути демонтоване та вивезене протягом 5 календарних днів з моменту розірвання договору.

На підтвердження факту направлення Фізичній особі-підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу вищезазначеного листа №142/1 від 28.08.2019 засобами поштового зв`язку Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" до місцевого господарського суду подано копію фіскального чеку №320 від 31.08.2019.

В подальшому представник позивача за первісним позовом звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" з адвокатським запитом б/н від 04.09.2019, в якому повідомив про отримання листа №142/1 від 28.08.2019 та просив, зокрема, підтвердити факт відключення від мереж електропостачання розташованої у Парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А території, яка повинна бути забезпечена електричною енергією відповідно до умов договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019.

У відповідь на вказаний адвокатський запит позивач за зустрічним позовом листом №159 від 10.09.2019 повідомив про те, що у зв`язку з розірванням договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" щодо електро- та водозабезпечення, водовідведення тощо припинені.

10.09.2019 представник Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Веста" претензію б/н від 09.09.2019, в якій повторно повідомив про отримання листа №142/1 від 28.08.2019 та просив відновити електропостачання розташованої у Парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А території, яка повинна бути забезпечена електричною енергією відповідно до умов договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019, та добровільно сплатити суму збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 110000 грн, понесених позивачем за первісним позовом внаслідок неналежного виконання товариством умов вищенаведеного договору.

Листом №158 від 06.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста", з огляду на значну кількість належного позивачу за первісним позовом обладнання, розташованого на спірному майданчику, та враховуючи роботи, які повинні бути здійснені з метою його демонтажу та вивезення, погодило Фізичній особі-підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу продовження строку на проведення зазначених робіт до 30.09.2019.

На підтвердження факту направлення Фізичній особі-підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу листа №158 від 06.09.2019 засобами поштового зв`язку позивачем за зустрічним позовом до суду першої інстанції подано копію фіскального чеку №411 від 11.09.2019.

16.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОЛ" ("Замовник") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" ("Виконавець") укладено договір про надання послуг б/н (далі договір б/н від 16.09.2019), за умовами пункту 1.1 якого Виконавець зобов`язується надавати у строки та на умовах даного договору послуги з тимчасового розміщення обладнання Замовника для надання послуг відвідувачам парку, а також надавати інші послуги відповідно до цього договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплачувати надані послуги.

Згідно з пунктом 1.2 договору б/н від 16.09.2019 надання послуг Виконавцем здійснюється за адресою: 65065, м. Одеса, Парк ім. М. Горького, вул. Космонавтів, 17-А.

В силу пунктів 1.3, 1.4 договору б/н від 16.09.2019 під обладнанням в даному договорі розуміється: вуличні тренажери, обладнання для ігрових видів спорту, ігрові комплекси, надувні батути тощо. Під іншими послугами відповідно до цього договору сторони дійшли згоди розуміти перелік таких послуг: забезпечення належних умов функціонування та експлуатації обладнання Замовника шляхом підтримки належної роботи інженерних систем Виконавця; утримання в належному стані території, яка прилягає до місця розміщення обладнання, що включає забезпечення відсутності навколо обладнання Замовника побутового сміття та бруду; можливість періодичного візуального контролю Замовника за станом обладнання, в тому числі: перевірка на предмет цілісності його зовнішньої оболонки, кріплень, наявності пошкоджень, присутності сторонніх предметів та ін.; сприяння негайному оповіщенню Замовника про будь-які порушення нормального стану або роботи обладнання; сприяння Замовнику в повідомленні правоохоронних органів про нанесення обладнанню ушкоджень з боку третіх осіб; інші послуги, про надання яких сторони можуть домовитися додатково. Всі негативні наслідки (штрафи, приписи тощо), які будуть і/або можуть бути накладені на Виконавця і які пов`язані з діяльністю Замовника, а саме: ведення господарської діяльності без отримання відповідних дозвільних документів, наявність яких передбачена чинним законодавством, відшкодовується Замовником. У такому випадки Виконавець виставляє Замовнику рахунок. Такий рахунок Замовник зобов`язаний сплатити не пізніше трьох днів з моменту передачі йому такого рахунку.

Відповідно до даного договору до Замовника не переходить право володіння, користування і розпорядження місцем розміщення обладнання (асфальтобетонне або плиткове покриття), а до Виконавця не переходить право володіння, користування і розпорядження обладнанням (пункт 1.6 договору б/н від 16.09.2019).

Пунктом 1.7 договору б/н від 16.09.2019 визначено, що на час дії даного договору Виконавець дає Замовнику згоду на розміщення обладнання на території Парку ім. Горького, право на що надано Виконавцю відповідно до договору, укладеного 19.06.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" та Виконавчим комітетом Одеської міської ради, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. за №743.

За умовами підпункту 2.1.8 пункту 2.1 договору б/н від 16.09.2019 Виконавець зобов`язується в строк до 01.10.2019 надати можливість здійснити монтаж та встановлення обладнання па території парку згідно з затвердженою сторонами схемою розміщення обладнання (додаток №1 до договору). Зазначена площадка повинна були підготовлена для передачі Виконавцем (звільнена від належного Виконавцю майна або від майна третіх осіб).

У пункті 3.1 договору б/н від 16.09.2019 сторони узгодили, що оплата в місяць за надані послуги складатиме 145000 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно з пунктом 6.9 договору б/н від 16.09.2019 у разі порушення строків облаштування та передачі Виконавцем площадки для розміщення Замовником обладнання, як то передбачено підпунктом 2.1.8 пункту 2.1 договору, більше, ніж на 30 календарних днів, Виконавець сплачує штраф в розмірі 100% щомісячної плати, зазначеної у пункті 3.1 договору.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Термін дії договору до 31.12.2020 (пункти 7.1, 7.2 договору б/н від 16.09.2019).

09.10.2019 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" надійшла претензія Товариства з обмеженою відповідальністю "БОЛ" №8/10 від 08.10.2019, в якій останнє зазначило про те, що на території пощадки, як повинна бути передана йому на підставі договору б/н від 16.09.2019, перебуває обладнання суб`єкта господарювання, з яким позивачем за зустрічним позовом відповідний договір було розірвано, між тим вказане обладнання не демонтоване та не вивезене зі спірної території, у зв`язку з чим в силу пункту 6.9 договору б/н від 16.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" повинно негайно сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 145000 грн.

10.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БОЛ" 145000 грн, про що свідчить платіжне доручення №VTA1986 від 10.10.2019, в графі "призначення платежу" якого зазначено "Штрафні санкції згідно з договором б/н від 16.09.2019 (пункт 6.9)".

Предметом спору у даній справі за первісним позовом є вимоги про визнання недійсним одностороннього правочину Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" про розірвання в односторонньому порядку договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 про надання послуг, вчиненого шляхом надсилання на адресу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича повідомлення №142/1 від 28.08.2019, та стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 90025 грн, а за зустрічним позовом про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом усунути перешкоди в користуванні площадкою, розташованою на території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, та зобов`язання звільнити зазначену площадку протягом 10 (десяти) робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили, а також про стягнення з Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича суму понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" збитків у розмірі 145000 грн.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи частково зустрічний позов, місцевий господарський суд виходив з того, що в силу узгоджених сторонами умов договору про надання послуг №10/06/19-Кол від 01.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" мало право на розірвання вказаного договору в односторонньому порядку з моменту, зазначеному ним в адресованому Фізичній особі-підприємця Чигидіну Денису Анатолійовичу повідомленні, що зумовлює відсутність правових підстав для визнання відповідного одностороннього правочину, вчиненого шляхом надсилання повідомлення №142/1 від 28.08.2019, недійсним, а також належних підстав для користування позивачем за первісним позовом спірним майданчиком, при цьому Господарський суд Одеської області врахував, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" щодо строків звільнення даного майна протягом 10 робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили не підлягають задоволенню, оскільки порядок виконання судового рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, передбачений положеннями Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем обставин, які би свідчили про протиправність поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" у вигляді припинення електропостачання на належні позивачу за первісним позовом об`єкти, та недоведеність Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" наявності збитків як складової відповідальності Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича за порушення зобов`язання щодо звільнення вищезазначеного майданчика.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні первісного позову та часткового задоволення зустрічних позовних вимог з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

За умовами частин першої-третьої, п`ятої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, правочин це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме: на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Як зазначалося вище, листом №142/1 від 28.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" повідомило Фізичну особу-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича про розірвання договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 в односторонньому порядку на підставі пункту 7.3 вказаного договору.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що вищезазначене повідомлення №142/1 від 28.08.2019 за своїм змістом, правовою природою та наслідками є одностороннім правочином про розірвання договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019, а тому під час його вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" обов`язково мали бути дотримані встановлені законодавством вимоги, необхідні для чинності вказаного правочину.

При вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Крім того, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В силу статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підстави недійсності правочину встановлені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За умовами частин першої-п`ятої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу статтею 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2019 між Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем ("Замовник") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" ("Виконавець") укладено договір про надання послуг №10/06/19-Кол, за умовами пункту 1.1 якого Виконавець зобов`язується надавати у строки та на умовах даного договору послуги з тимчасового розміщення культурно-розважального (торгового) обладнання Замовника для надання послуг відвідувачам парку, а також надавати інші послуги відповідно до цього договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплачувати надані послуги.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частин першої, другої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що зазначеною нормою встановлено правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону, при цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 651 Цивільного кодексу України унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено в постанові від 27.04.2020 у справі №916/2836/18.

В силу пункту 7.3 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 цей договір вважається припиненим: після закінчення терміну його дії; у разі звернення на обладнання за договором застави (іпотеки); за письмовою згодою сторін; за невиконання пункту 3.3 цього договору в односторонньому порядку; Виконавцем в односторонньому порядку з моменту, зазначеного ним в повідомленні Замовника; з інших підстав згідно з чинним законодавством України; Замовником в односторонньому порядку, повідомивши Виконавця за 30 календарних днів.

З огляду на викладене, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи жодного доказу на підтвердження факту визнання пункту 7.3 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 недійсним, незаконним або нечинним, суд апеляційної інстанції зазначає, що сторони, врахувавши встановлений законом принцип свободи договору, на власний розсуд дійшли згоди щодо змісту договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019, в тому числі стосовно умов про право Виконавця Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" в односторонньому порядку припинити дію останнього з моменту, зазначеному ним у відповідному повідомленні.

Доводи апелянта про те, що причини для розірвання договору, зазначені позивачем за зустрічним позовом у повідомленні №142/1 від 28.08.2019, не є поважними та не можуть бути підставою для одностороннього припинення договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019, колегією суддів оцінюються критично, оскільки умови вказаного договору, зокрема, пункт 7.3 останнього, не ставлять право Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" на розірвання договору в односторонньому порядку в залежність від будь-яких додаткових умов чи підстав.

Посилання скаржника на незабезпечення Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" належного повідомлення Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича про припинення договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, адже, по-перше, умовами вказаного договору не встановлено конкретного порядку повідомлення Замовника про намір Виконавця розірвати договір в односторонньому порядку; по-друге, зміст наявних у матеріалах справи доказів, а саме: адвокатського запиту б/н від 04.09.2019 та претензії б/н від 09.09.2019, надісланих товариству представником позивача за первісним позовом, свідчать про обізнаність Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича про одностороннє розірвання Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" даного договору принаймні станом на 04.09.2019; по-третє, сам по собі факт отримання позивачем за первісним позовом повідомлення №142/1 від 28.08.2019 пізніше встановленої у цьому повідомленні дати припинення договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019, беручи до уваги продовження останньому строку для демонтажу та вивезення розташованого на спірній території обладнання до 30.09.2019, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" №158 від 06.09.2019, не зумовлює недійсність зазначеного одностороннього правочину.

Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним одностороннього правочину Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" про розірвання в односторонньому порядку договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019, вчиненого шляхом надсилання на адресу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича повідомлення №142/1 від 28.08.2019.

Твердження апелянта про безпідставне неврахування місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13.02.2018 у справі №916/849/17, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказана постанова була прийнята судом касаційної інстанції за інших фактичних обставин, встановлених судами, ніж ті, що були встановлені апеляційним господарський судом у даній справі, тобто не у подібних правовідносинах.

За умовами підпунктів 2.3.7, 2.3.12 пункту 2.3 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 Замовник зобов`язаний демонтувати обладнання не пізніше закінчення терміну дії договору, а у разі дострокового розірвання договору протягом 5 календарних днів з моменту такого розірвання; не пізніше дня припинення дії договору (в. т.ч. його дострокового розірвання) демонтувати устаткування, вивезти все сміття, що утворилося у зв`язку з експлуатацією, демонтажем обладнання та повністю розрахуватися з Виконавцем.

Листом №158 від 06.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста", з огляду на значну кількість належного позивачу за первісним позовом обладнання, розташованого на спірному майданчику, та враховуючи роботи, які повинні бути здійснені з метою його демонтажу та вивезення, погодило Фізичній особі-підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу продовження строку на проведення зазначених робіт до 30.09.2019.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Бочаров проти України" наголошує на тому, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні та учасниками справи до суду першої інстанції не подано жодного доказу на підтвердження факту звільнення Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем розташованої у парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А території, яка надавалась останньому за договором №10/06/19-Кол від 01.07.2019 для розміщення культурно-розважального (торгового) обладнання, як в межах погодженого Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" строку (до 30.09.2019), так і після вказаної дати, при цьому факт продовження зайняття позивачем за первісним позовом зазначеної площадки фактично ним не оспорюється та обґрунтовується наявністю підстав для продовження розміщення належного йому обладнання у зв`язку з незаконністю розірвання Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" вищенаведеного договору в односторонньому порядку.

За таких обставин, враховуючи, що договір №10/06/19-Кол від 01.07.2019 припинив свою дію у зв`язку з його розірванням, що свідчить про відсутність на теперішній час між сторонами договірних правовідносин, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів укладення нового договору, який став би підставою для зайняття позивачем за первісним позовом спірної території, або доказів на підтвердження наявності будь-яких інших правових підстав для розміщення належного останньому обладнання на цій території, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення зустрічного позову в частині зобов`язання Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича усунути перешкоди в користуванні площадкою, розташованою на території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А.

При цьому, як слушно зауважив суд першої інстанції, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" в частині визначення строків звільнення вищезазначеної території 10 робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки порядок виконання рішення суду, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, регламентований положеннями статті 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з приписами частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду (частини третя, четверта статті 225 Господарського кодексу України).

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із зазначених елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Колегія суддів враховує, що згідно з підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019 Виконавець зобов`язується сприяти Замовнику в підключенні розміщеного обладнання до електричних мереж у разі потреби, між тим в адресованому Фізичній особі-підприємцю Чигидіну Денису Анатолійовичу повідомленні №142/1 від 28.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста", крім зазначення про розірвання даного договору в односторонньому порядку з 30.08.2019, попередило про припинення забезпечення ним з вказаної дати електропостачання, водопостачання, водовідведення та надання інших послуг.

З огляду на викладене, враховуючи те, що обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" сприяти позивачу за первісним позовом в підключенні належного йому обладнання, розташованого на спірній території парку ім. М. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А, до електричних мереж припинився у зв`язку з розірванням договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність протиправної поведінки товариства у вигляді припинення забезпечення електропостачання та, як наслідок, відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" на користь Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича збитків у розмірі 90025 грн.

16.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОЛ" ("Замовник") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" ("Виконавець") укладено договір про надання послуг б/н, за умовами пункту 1.1 якого Виконавець зобов`язується надавати у строки та на умовах даного договору послуги з тимчасового розміщення обладнання Замовника для надання послуг відвідувачам парку, а також надавати інші послуги відповідно до цього договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплачувати надані послуги.

За умовами підпункту 2.1.8 пункту 2.1 договору б/н від 16.09.2019 Виконавець зобов`язується в строк до 01.10.2019 надати можливість здійснити монтаж та встановлення обладнання па території парку згідно з затвердженою сторонами схемою розміщення обладнання (додаток №1 до договору). Зазначена площадка повинна були підготовлена для передачі Виконавцем (звільнена від належного Виконавцю майна або від майна третіх осіб).

У пункті 3.1 договору б/н від 16.09.2019 сторони узгодили, що оплата в місяць за надані послуги складатиме 145000 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно з пунктом 6.9 договору б/н від 16.09.2019 у разі порушення строків облаштування та передачі Виконавцем площадки для розміщення Замовником обладнання, як то передбачено підпунктом 2.1.8 пункту 2.1 договору, більше, ніж на 30 календарних днів, Виконавець сплачує штраф в розмірі 100% щомісячної плати, зазначеної у пункті 3.1 договору.

10.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БОЛ" 145000 грн, про що свідчить платіжне доручення №VTA1986 від 10.10.2019, в графі "призначення платежу" якого зазначено "Штрафні санкції згідно з договором б/н від 16.09.2019 (пункт 6.9)".

Колегія суддів вбачає, що у матеріалах справи відсутні та учасниками справи до місцевого господарського суду не подано жодного доказу на підтвердження того, що місце надання послуг за укладеним між сторонами договором №10/06/19-Кол від 01.07.2019 є тим самим місцем, що і місце надання послуг за договором б/н від 16.09.2019, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БОЛ", при цьому сам по собі факт зазначення у двох договорах однакової адреси 65065, м. Одеса, Парк ім. М. Горького, вул. Космонавтів, 17-А за відсутності будь-яких планів чи схем розміщення обладнання не дозволяє суду апеляційної інстанції ідентифікувати тотожність вказаної території.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем за зустрічним позовом факту понесення ним збитків саме у зв`язку з порушенням Фізичною особою-підприємцем Чигидіним Денисом Анатолійовичем свого зобов`язання щодо своєчасного звільнення території, займаної останнім на підставі припиненого договору №10/06/19-Кол від 01.07.2019, що зумовлює наявність правових підстав для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" збитків у розмірі 145000 грн.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2020 у справі №916/2775/19 без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Чигидіна Дениса Анатолійовича.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.09.2020.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук