ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Справа № 915/1059/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50)

до відповідача: Приватного підприємства «Рубікон-Південь» (54038, м. Миколаїв, вул. Дачна, буд. 24; ідентифікаційний код 32720146)

про: зобов`язання визнати та включити грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

05.08.2020 Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 03.08.2020 (вх. № 9607/20) (з додатками), в якій просить суд:

- зобов`язати Приватне підприємство «Рубікон-Південь» (, 54038, м. Миколаїв, вул. Дачна, 24) в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства «Рубікон-Південь» кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) за договором банківського обслуговування № б/н від 01.04.2013 року за послугою «Кредитний ліміт», що виникли станом на 26.05.2020 у загальному розмірі 215177,06 грн (що складається з заборгованості за тілом кредиту - 18000,00 грн, заборгованості за процентами - 57524,11 грн, комісії - 10526,00 грн, пені - 129126,95 грн);

- судові витрати покласти на відповідача;

- справу розглянути в порядку спрощеного провадження.

Позовні вимоги заявлені на підставі Заяви № 20170803РВ від 12.06.2020 з кредиторськими вимогами до ПП «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ»; Заяви на відкриття рахунку від 01.04.2013, Заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 01.04.2020, картки із зразками підписів і відбитка печатки; довідки про розміри установлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/06 від 20.05.2020; рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.07.2014 у справі № 915/802/14; Інформації про виконавче провадження № 44329381; витягу з Умов та правил надання банківських послуг; банківські виписки з рахунків; застосування норм статей 105, 110, 111, 112, 525, 530, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055, 1066, 1069, 1072 Цивільного кодексу України та мотивовані таким:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ» () перебуває в стані припинення з 16.12.2014 за судовим рішенням від 28.01.2014 про неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону (Миколаївський окружний адміністративний суд № 814/5355/13-а). 15.06.2020 позивач направив на адресу відповідача Заяву з кредиторськими вимогами від 12.06.2020. Зазначена заява з кредиторськими вимогами не була отримана відповідачем та повернулася до позивача 02.07.2020. З огляду на те, що рахунки ПП «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ» відкриті в Приватбанку, не закриті ліквідаційною комісією, й відсутні докази складання проміжного ліквідаційного балансу, позивач вважає за можливе звернутися до суду, з вимогою щодо визнання кредиторських вимог Приватбанку в розмірі 215177,06 грн боргу за послугою «Кредитний ліміт на поточному рахунку» та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу ПП «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ»

Ухвалою суду від 10.09.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1059/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; розгляд справи по суті призначено на 15 вересня 2020 року о 10:15; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.

Так, ухвалою суду від 10.08.2020 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Копія ухвали надіслана на адресу відповідача була 15.08.2020 повернута поштовим відділенням до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 412).

Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом перевірено дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо адреси місцезнаходження відповідача та встановлено, що процесуальний документ надіслано зазначеному учаснику справи в порядку, визначеному чинним процесуальним законодавством.

З урахуванням наведеного, слід вважати, що копія ухвали суду від 10.08.2020 була вручена відповідачу 15.08.2020.

Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву, з урахуванням вихідних днів, тривав до 31.08.2020.

Разом з тим, ні протягом встановленого судом процесуального строку, ні станом на дату розгляду справи по суті, відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

В судове засідання 15.09.2020 повноважні представники сторін не з`явилися, про причини нез`явлення суд не сповістили, хоча про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать відмітки про отримання позивачем (12.08.2020, 18.08.2020) копій ухвал Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2020 у справі № 915/1059/20 на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення зі штрихкодовими ідентифікаторами 420, 439). Крім того, як уже було наведено вище, датою вручення відповідачу копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2020 у справі № 915/1059/20 слід вважати 15.08.2020.

Судом взято до уваги те, що така форма господарського судочинства як спрощене позовне провадження має особливості розгляду справ по суті та призначена для розгляду справ незначної складності для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ст. 12, 252 ГПК України).

Крім того, матеріали даної справи містять необхідні докази для вирішення спору по суті, у межах процесуального строку, встановленого законом.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, оскільки учасники справи належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає відсутніми підстави для відкладення розгляду цієї справи та доходить висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 15.09.2020 за відсутності представників сторін.

При цьому, враховуючи відсутність відзиву по суті позову, згідно ст. 165 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 15.09.2020 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження суд підписав вступну та резолютивну частину рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

Предметом даного позову є немайнова вимога позивача про зобов`язання відповідача в особі голови комісії з припинення визнати та включити грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини наявності у відповідача заборгованості перед позивачем, а також наявність підстав для включення відповідної заборгованості до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Заява № 20170803РВ від 12.06.2020 з кредиторськими вимогами до ПП «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ;

- Заява на відкриття рахунку від 01.04.2013, Заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 01.04.2020, картка із зразками підписів і відбитка печатки;

- довідка про розміри установлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/06 від 20.05.2020;

- рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.07.2014 у справі № 915/802/14;

- Інформація про виконавче провадження № 44329381;

- витяг з Умов та правил надання банківських послуг;

- банківські виписки з рахунків.

Відповідно до Статуту акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (Нова редакція), затвердженого наказом Міністерства фінансів України (рішенням єдиного акціонера) від 21.05.2018 № 519, акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Відповідач, як було зазначено вище, відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів на підтвердження власної правової позиції суду не надав.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

По-перше, матеріали справи свідчать про те, що 01.04.2013 відповідач підписав заяву про відкриття йому поточного рахунку й таким чином приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування б/н від 01.04.2013 та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За правилами ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Укладання між Банком і відповідачем Договору у спрощений спосіб підтверджується заявою про відкриття поточного рахунку, підписаною відповідачем 01.04.2013. У вказаній заяві зазначено, що відповідач, підписавши цю заяву, приєднується та погоджується з Умовами, Тарифами ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті ПриватБанку http://privatbank.ua.

Відповідно до Договору станом на 02.04.2013 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 18000 грн. на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, смс-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.07.2014 у справі № 915/802/14 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Приватного підприємства «Рубікон-Південь»; стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі: 18000,00 грн - основний борг; 7111,11 грн - проценти за користування кредитом; 2235,97 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; 1944,00 грн - комісія за користування кредитом; 1827,00 грн - судовий збір.

Вказаним рішенням, зокрема, було встановлено таке.

01.04.2013 відповідач підписав заяву про відкриття йому поточного рахунку й таким чином приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування б/н від 01.04.2013.

Умовами, які є невід`ємною частиною Договору, укладеного між сторонами 01.04.2013 р., передбачено таке:

Банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов`язується здійснювати обслуговування кредитного ліміту відповідача на вказаному рахунку, про розміри якого позивач повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та відповідача. Порядок встановлення, змінення ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами, Тарифами банка, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або увстановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта.

Пунктом 3.18.1.3. Умов зазначено, що кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, смс - повідомлення або інших).

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 18000 грн, що підтверджено витягом з рахунку клієнта.

Відповідно до розділу 3.18.4 Умов «Порядок розрахунків», за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо піддягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості зі кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язання.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Пунктом 3.18.6.1 Умов зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у форми «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк, або у формі паперовою або електронною інформацією, або у будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

Пеню було нараховано банком в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення відповідно до 3.18.5.1 Умов - за порушення клієнтом зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6.

В частині вимоги про стягнення суми комісії, нарахованої відповідно до п. 3.18.4.4 Умов, суд зазначив таке: відповідно до п. 3.18.1.17 Умов клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту у відповідності до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, першого числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, який існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

З виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що відповідач прострочив виконання свого зобов`язання за Договором щодо своєчасного повернення вказаної суми кредиту, і тому на даний час основна заборгованість з повернення кредиту становить суму 24000 грн. Із вказаної виписки також вбачається, що відповідачем не сплачено нараховані банком проценти та комісійні за користування кредитними коштами.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку станом на 17.04.2014 відповідач має заборгованість 29291 грн. 08 коп., яка складається з 18000 грн. - основний борг; 7111 грн. 11 коп. - проценти за користування кредитом; 2235 грн. 97 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; 1944 грн. - комісія за користування кредитом.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.07.2014 у справі № 915/802/14 набрало законної сили 21.07.2014.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з абз. 1, 3 п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від у 03.07.2018 у справі № 917/1345/17: преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом; преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 910/28079/14 зазначено, що не встановлено залежності звільнення від доказування обставин справи від підстав і предмета позову у справах, подібності правовідносин тощо.

Таким чином, оскільки факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за Договором банківського обслуговування б/н від 01.04.2013 у розмірі 18000,00 грн - основний борг; 7111,11 грн - проценти за користування кредитом; 2235,97 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; 1944,00 грн - комісія за користування кредитом; 1827,00 грн - судовий збір, встановлено рішенням суду від 03.07.2014 у справі № 915/802/14, то вказані обставини не потребують доказування при розгляді даної справи.

Крім того, суд відмічає, що у зв`язку із прострочення сплати основного боргу позивачем донараховано відповідачу проценти, комісію та пеню, у зв`язку із чим станом на 26.05.2020 заявлена позивачем заборгованість відповідача складає 215 177,06 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 18000,00 грн, заборгованість за процентами - 57524,11 грн, комісія - 10526,00 грн, пеня - 129126,95 грн.

Відповідачем наведені позивачем розрахунки не спростовано, контррозрахунок не надано.

За перевіркою суду позивачем відповідні нарахування проведені вірно.

По-друге, позивач у позовній заяві стверджує, що Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» стало відомо з відомостей, розміщених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що Приватне підприємство «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ» () перебуває в стані припинення з 16.12.2014

Судом перевірено відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного підприємства «Рубікон-Південь» (ідентифікаційний код 32720146) та встановлено, що вказане юридична особа дійсно перебуває в стані припинення і в Єдиному державному реєстрі щодо неї наявні такі дані про перебування юридичної особи в процесі припинення: «В стані припинення, 16.12.2014, 4002521, Внесення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з її банкрутством».

Судом за матеріалами справи встановлено, що позивач 15.06.2020 направив Ліквідаційній комісії Приватного підприємства «Рубікон-Південь» (за адресою: 54038, м. Миколаїв, вул. Дачна, 24) Заяву № 20170803PB від 12.06.2020 з кредиторськими вимогами до ПП «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ» на загальну суму 215 177,06 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту - 18000,00 грн, заборгованості за процентами - 57524,11 грн, комісії - 10526,00 грн, пені - 129126,95 грн.

Керуючись приписами Господарського та Цивільного кодексів України позивач просив відповідача:

- розглянути вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з оплати заборгованості за Договором від 02.04.2013 за послугою «Кредитний ліміт», яка виникла станом на 26.05.2020) в розмірі 215177,06 грн;

- визнати вищевказані вимоги, включити їх до ліквідаційного балансу/передавального акту ПП «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ» () на суму 215 177,06 грн й оплатити зазначену суму заборгованості на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк», реквізити якого можна отримати при зверненні до відділення АТ КБ «Приватбанк»;

- письмово повідомити кредитора АТ КБ «Приватбанк» про результати розгляду даної заяви на адресу: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, 7 поверх.

Належним чином засвідчені докази направлення заяви № 20170803PB від 12.06.2020 на адресу відповідача (копія опису вкладення у цінний лист, копія поштової накладної: поштове відправлення 659) наявні в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що зазначена заява з кредиторськими вимогами не була отримана відповідачем та повернулася до позивача 02.07.2020, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту Укрпошта, щодо поштового відправлення 659.

При цьому, непогашення кредиторської заборгованості, на переконання позивача, свідчить про ухилення ПП «Рубікон-Південь» від визнання грошових вимог банка.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновків про обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з такого:

Відповідно до ст. 59 Господарського кодексу України припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

У відповідності до приписів частин ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 111 ЦК України дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Як визначається в ч. 8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Зі змісту ч. 1 ст. 112 ЦК України вбачається, що разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються встановленій цією статтею черговості.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 15.06.2020 позивач направив на адресу відповідача заяву № 20170803PB від 12.06.2020 з кредиторськими вимогами до ПП «РУБІКОН-ПІВДЕНЬ» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 659). За перевіреними судом даними офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» відповідне поштове відправлення не було вручено адресату та повернуто за зворотною адресою 01.07.2020 (вручено відправнику 02.07.2020).

При цьому суд звертає увагу учасників справи на таке.

Оскільки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про перебування підприємства відповідача в стані припинення з 16.12.2014, зазначена обставина надає позивачу право на звернення до ліквідаційної комісії підприємства відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог в загальній сумі 215177,06 грн та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Разом із цим у ч. 5 ст. 105 ЦК України зазначено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, яка припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Однак, у свою чергу, за змістом положень ч.ч. 3, 4 ст. 112 цього Кодексу у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Таким чином, несвоєчасне заявлення кредитором (позивачем) грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника (відповідача) не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог.

За змістом ч. 5 ст. 112 ЦК України унормовано, що вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

У свою чергу, відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Таким чином, норми цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не надають ліквідаційній комісії права залишати вимоги кредиторів без розгляду.

Крім того, кредиторські вимоги позивача, які виникли після прийняття рішення про припинення Приватного підприємства «Рубікон-Південь», є зобов`язаннями ліквідаційної маси та можуть бути заявлені до відповідача протягом усієї ліквідаційної процедури.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.10.2019 у справі № 910/9052/18.

Отже, позивачем відповідні кредиторські вимоги до Приватного підприємства «Рубікон-Південь» були заявлені у порядку, який передбачений чинним цивільним законодавством.

Водночас, суд відмічає, що докази письмового повідомлення відповідачем позивача про результати розгляду його кредиторських вимог, викладених у заяві № 20170803PB від 12.06.2020, в матеріалах справи відсутні.

Так само, матеріали справи не містять доказів щодо обставин затвердження відповідачем проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У даній господарській справі суд установив, що позивач належними, допустимими і достовірними доказами довів порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів товариства, як кредитора у процесі ліквідації юридичної особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За такого, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, судовий збір в сумі 2102,00 грн підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-78, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Приватне підприємство «Рубікон-Південь» (54038, м. Миколаїв, вул. Дачна, буд. 24; ідентифікаційний код 32720146) в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторській вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) за договором банківського обслуговування № б/н від 01.04.2013 за послугою «Кредитний ліміт», що виникли станом на 26.05.2020 у загальному розмірі 215177,06 грн (що складається з заборгованості за тілом кредиту - 18000,00 грн, заборгованості за процентами - 57524,11 грн, комісії - 10526,00 грн, пені - 129126,95 грн).

Стягнути з Приватного підприємства «Рубікон-Південь» (54038, м. Миколаїв, вул. Дачна, буд. 24; ідентифікаційний код 32720146) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 2102,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570);

Відповідач: Приватне підприємство «Рубікон-Південь» (54038, м. Миколаїв, вул. Дачна, буд. 24; ідентифікаційний код 32720146).

Повне рішення складено та підписано судом 21.09.2020.

Суддя О.Г. Смородінова