ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 справа № 914/706/20 За позовом: Фізичної особи-підприємця Куратника Романа Федоровича, м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Крупи Юрія Петровича, м. Львів,

про: стягнення 46' 854,14 грн. заборгованості.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Пришляк Ю.-М.В.

Представники:

Від позивача: Богданов О.В. - представник.

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Фізичною особою-підприємцем Куратником Романом Федоровичем подано позов до Фізичної особи-підприємця Крупи Юрія Петровича про стягнення 46' 854,14 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 30.03.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 05.05.2020р. ухвалою суду від 23.06.2020р. задоволено клопотання відповідача та здійснено перехід від спрощеного до загального позовного провадження у цій справі. Ухвалою суду від 11.08.2020р. зупинено провадження у справі для вирішення питання про відвід головуючої судді Козак І.Б. іншим складом суду. Ухвалою господарського суду Львівської області (суддя Горецька З.В.) від14.08.2020р. відмовлено у задоволенні заяви ФОП Куратника Р.Ф. про відвід судді Козак І.Б., справу повернуто для продовження її розгляду раніше визначеному складу суду.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. Ухвалою суду від 08.09.2020р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 15.09.2020р.

Позиція позивача.

У судове засідання 15.09.2020р. представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2019р. не здійснено повної оплати за оренду приміщення, внаслідок чого існує заборгованість в розмірі 39650,00 грн. станом на дату подання позову. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 6323,14 грн. пені, 881,00 грн. 3% річних.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

- 2' 102,00 грн. - сплачений судовий збір;

- 3' 000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 15.09.2020р. не з`явився, причин неприбуття не повідомив. У відзиві на позов (вх.№18358/20 від 25.05.2020р.) визнав частково заборгованість у розмірі 30697,00 грн. Пояснив, що 27.08.2019р. в приміщенні електрощитової, сумужному з орендованим, трапилася пожежа, внаслідок чого орендоване відповідачем приміщення опинилося в непридатному для використання стані.

У відповіді на відзив (вх.№18927/20 від 02.06.2020р.) позивач заперечив проти аргументів відповідача повністю, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Обставини справи.

01 лютого 2019 року між ФОП Куратником Романом Федоровичем (позивач у справі) та ФОП Крупою Юрієм Петровичем (відповідач у справі) було укладено договір оренди нежитлового приміщення (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, позивач зобов`язався передати, а відповідач - прийняти

у тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення (тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності).

Згідно з п. 3.1. Договору, даний договір набуває чинності з дати підписання його сторонами (01 лютого 2019 р.) та діє до 31 січня 2021 року.

01 лютого 2019 року Позивач передав, а Відповідач прийняв в тимчасове платне користування (оренду) згідно умов Договору нежитлове приміщення, загальною площею 14,32 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, буд. 47. Факт передачі нежитлового приміщення в оренду згідно умов Договору підтверджується актом приймання- передачі нежитлового приміщення від 01 лютого 2019 року, що є додатком №1 до Договору.

Згідно з п. 4.1., 4.2., 4.5 Договору Відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату в безготівковій формі на рахунок Позивача за весь поточний місяць не пізніше 15-го числа наступного місяця згідно договору, а оплата першого та останнього місяці оренди нежитлового приміщення здійснюється протягом 5 банківських днів з дня підписання даного договору. Розмір орендної плати становить 7 930,00 грн (сім тисяч дев`ятсот тридцять гривень 00 коп.).

06 лютого 2019 року Відповідачем відповідно до п. 4.2 Договору було сплачено орендну плату у розмірі 15 860 грн., за лютий 2019 року та січень 2021 року, тобто за перший і останній місяці оренди.

30.09.2019р. позивач звертався до відповідача з претензією про погашення заборгованості за орендоване приміщення.

Станом на дату винесення рішення заборгованість відповідачем за 5 (п`ять) місяців 2019 року, а саме: березень, квітень, травень, червень, липень 2019 року становить 39 650, 00 грн. = (7930,00 * 5 місяців) і не оплачена.

Оцінка суду.

Правовідносини, які виникли між сторонами спору, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного Договору оренди нерухомого майна виникли взаємні права та обов`язки (зобов`язання) з приводу оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення - тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 47, площею 14,32 кв.м.

Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Одним із основних обов`язків орендаря у зобовязанні з оренди майна є своєчасне та у повному обсязі внесення орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як погодили сторони в п.2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі, який є невід`ємною частиною договору.

Акт приймання передачі датований 01.02.2019р., отже, орендні відносини розпочалися з 01.02.2019р. і від цієї дати слід відраховувати обов`язок орендаря сплачувати орендну плату.

Розмір орендної плати сторони погодили у п.4.1 договору - 7930,00 грн. за календарний місяць оренди. Крім того, відповідно до п.4.2 договору орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в безготівковому порядку на поточні рахунки позивача за весь поточний місяць не пізніше 15 числа наступного місяця згідно договору, а оплата першого і останнього місяця оренди нежитлового приміщення здійснюється протягом п`яти банківських днів з дня підписання даного договору.

Орендна плата починає нараховуватися з 01.03.2019р. (п.4.5 договору).

Позивач нарахував відповідачу 39650,00 грн. заборгованості з орендної плати за 5 місяців: березень-липень 2019р. (7930,00 * 5 місяців).

Щодо заперечень відповідача на розмір орендної плати, то суд, враховуючи аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив (а.с.66-68), звертає увагу відповідача на таке.

Позивач не заявляв у позовній заяві стягнення суми по відшкодуванню витрат за оренду земельної ділянки. Щодо першого місяця оренди, то позивач таким місяцем вважає лютий 2019р, а відповідач - березень 2019р. З даного приводу суд зазначає, що орендоване приміщення відповідач отримав 01.02.2019р., що підтверджується Актом приймання-передачі від 01.02.2019р., змістом п.2.1 договору (орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта оренди (додаток №1до договору). Відповідач неправильно трактує здійснені оплати за два місяці оренди (перший-лютий 2019р. і останній - січень 2021р.), адже нелогічно підписувати договір та отримувати приміщення в лютому 2019р., щоб розпочати діяльність і сплачувати орендну плату в березні 2019р. Відтак, сплачені 06.02.2019р. ФОП Крупою Ю.П. орендні платежі за два місяці оренди в розмірі 15 860 грн. вірно зараховані позивачем за орендні оплати за лютий 2019р. та січень 2021р. враховуючи відсутність решти орендних платежів за березень-липень 2019р., позовна вимога про стягнення з відповідача 39650,00 грн. заборгованості (7930,00 * 5 місяців) є правомірною та підлягає задоволенню повністю. Щодо твердження відповідача у відзиві про пожежу 27.08.2019р. і необхідність зменшення розміру орендної плати за серпень 2019р. пропорційно орендованим дням, то суд звертає увагу за місяць серпень 2019р. вона позивачем взагалі не нараховувалися.

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 881,00 грн. 3% річних.

Також, відповідно до п.6.2.1 договору за прострочення сплати орендної плати позивач нарахував відповідачу 6323,14 грн. пені.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення пені, 3 % річних зазначає, що такі здійснено правильно, а тому зазначені вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача повністю.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. подано:

- договір №27/09/19 від 27.09.2019р. про надання правової (професійної правничої) допомоги;

- Акт виконаних робіт від 04.05.2020р. на суму 2000,00 грн.

- копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю№681 від 29.03.2010р.

- Ордер серія ВН №107023 від 27.09.2019р.

- квитанція до прибуткового касового ордеру №93 від 04.05.2020р. на суму 2000,00 грн.

У договорі про надання правової допомоги від 27.09.2019р. сторони погодили чітку суму правової допомоги в розмірі 2000,00грн., оплата якої підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією до прибуткового касового ордера на цю ж суму.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

· 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

· 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

· 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

· 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником належними доказами підтверджено понесення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., тому в цій частині витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Крупи Юрія Петровича (адреса: АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Куратника Романа Федоровича (адреса: АДРЕСА_2 , ІНП НОМЕР_2 ) 39' 650,00 грн. основного боргу, 6' 323,14 грн. пені, 881,00 грн. 3% річних, 2102,00 грн. судового збору та 2' 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2020р.

Суддя І.Б. Козак