ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020м. ДніпроСправа № 904/1433/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця БОНДАРЕНКО НАТАЛІЇ ІВАНІВНИ

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАКОРТ ПЛЮС"

про зобов`язання повернути по акту прийому-передачі в належному стані майно, що було передано по договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 від 01.12.2015

Представники:

від позивача: Снітько Е.В., представник за довіреністю; адвокат

від відповідача: Просяник Н.П., представник на підставі ордеру; адвокат

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Фізична особа-підприємець БОНДАРЕНКО НАТАЛІЯ ІВАНІВНА (далі - позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАКОРТ ПЛЮС" (далі - відповідач) в якій просить суд зобов`язати відповідача повернути по акту прийому-передачі позивачу в належному стані майно, що передано відповідачу по договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 від 01.12.2015, а саме: нежитлове приміщення по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському, загальною площею 127,3м2 , вітрини "Arneg" (1 шт.), "Byfuch" (1 шт.), "Cold" (1 шт.), холодильники "Чернігов" (1 шт.), "Оболонь" (1 шт.), "Сармат" (1 шт.), холодильні камери "Геркулес" (1 шт.), "Білосвіт" (1 шт.).

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1433/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020.

Ухвалою від 17.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.04.2020.

13.04.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 13.04.2020 за вих.№б/н у якому просить суд здійснити розгляд справи за відсутності позивача та за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Ухвалою від 14.04.2020 відкладено підготовче судове засідання на 18.05.2020.

15.05.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 15.05.2020 за вих.№бн у якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату. 18.05.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 18.05.2020 за вих.№б/н про перенесення розгляду справи на період після закінчення карантину задля забезпечення явки сторін. Ухвалою від 18.05.2020 клопотання позивача та відповідача про відкладення розгляду справи задоволені; підготовче засідання відкладено на 02.07.2020.

Ухвалою від 02.07.2020 підготовче засідання відкладено на 10.08.2020.

08.07.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 07.07.2020 за вих.№б/н у якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив від 07.07.2020 за вих.№б/н прийнято до розгляду.

17.07.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 17.07.2020 за вих.№б/н у якому просить суд долучити до матеріалів справи уставні документи. Клопотання відповідача від 17.07.2020 за вих.№б/н задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

Щодо строку проведення підготовчого провадження.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ доповнено розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України пунктом 4 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 , а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)."

Проте, з метою удосконалення норм Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX, яким внесено зміни, зокрема, до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України шляхом викладення в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

При цьому, у пункті 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Господарський суд констатує, що Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX набрав чинності 17.07.2020, а двадцятиденний строк сплив 06.08.2020.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, строк проведення підготовчого провадження не є пропущеним.

Ухвалою від 10.08.2020 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 01.09.2020.

01.09.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла відповідь на відзив від 31.08.2020 за вих.№б/н.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Взявши до уваги, що відзив надійшов до господарського суду 08.07.2020, а відповідь на відзив 01.09.2020 без доказів її направлення на адресу відповідача, господарський суд визнав за справедливе залишити відповідь на відзив від 31.08.2020 за вих.№б/н без розгляду та долучити до матеріалів справи.

У зв`язку із раптовою відпусткою судді Петренка І.В., судове засідання призначене на 01.09.2020 не відбулося.

Ухвалою від 04.09.2020 судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.09.2020.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 24.09.2020, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 24.09.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

01.12.2015 між сторонами укладено договір оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 (далі - договір).

На виконання умов договору позивач передав відповідачеві в строкове платне користування нежитлове приміщення по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському, загальною площею 127,3м2.

Разом з приміщенням відповідачеві передано устаткування: вітрина "Arneg" (1 шт.), вітрина "Byfuch" (1 шт.), вітрина Cold (2 шт.), холодильник "Чернігов" (1 шт.), холодильник "Оболонь" (1 шт.), холодильник "Сармат" (1 шт.), холодильна камера "Геркулес" (1 шт.), холодильна камера "Білосвіт" (1 шт.).

Факт передачі майна підтверджується актом прийому-передачі №1 від 01.12.2015 підписаним обома сторонами договору.

Відповідач листом від 03.06.2019 за вих.№582 повідомив про розірвання договору з 01.07.2019, про ані приміщення, ані майно, яке перебувало у користування останнього не повернув.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач визнав отримання від позивача і майна, і устаткування, проте повідомив, що устаткування ним не використовувалося.

Відповідач зазначає, що устаткування позивача знаходиться у допоміжному приміщенні магазину і фактично знаходиться у володінні позивача.

Доводи позивача на відзив.

Відповідь на відзив залишено без розгляду.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:

1. Обставини укладання договору.

2. Природа договору.

3. Факт передачі майна в оренду.

4. Строк дії договору.

5. Факт повернення майна з оренди.

6. Правомірність заявлених вимог.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладання договору.

01.12.2015 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 (далі - договір).

Предметом договору. За цим договором орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м.Дніпродзержинськ, вулиця Медична, будинок 47, загальною площею 127,3кв.м., а орендар зобов`язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані (пункт 1.1 договору).

Ціна договору. За користування майном орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату у розмірі 4000,00грн. (частина 2.1 договору), а з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 01.03.2016 орендна плата складає 2000,00грн.

Строк. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у разі наявності) (пункт 6.1 договору). Договір вступає в силу з дня підписання і діє по 01.01.2017 (пункт 6.2 договору). Якщо за 60 (шістдесят) календарних днів до спливу строку оренди жодна з сторін письмово не заявила про небажання продовжувати договір, договір вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк (пункт 6.10 договору).

2. Природа договору.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Факт передачі майна в оренду.

Факт передачі нежитлового приміщення-магазину, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Медична, будинок 47 та устаткування, а саме: вітрина "Arneg" (1 шт.), вітрина "Byfuch" (1 шт.), вітрина Cold (2 шт.), холодильник "Чернігов" (1 шт.), холодильник "Оболонь" (1 шт.), холодильник "Сармат" (1 шт.), холодильна камера "Геркулес" (1 шт.), холодильна камера "Білосвіт" (1 шт.) підтверджується Актом №1 від 01.12.2015 прийому-передачі нежитлового приміщення-магазину складеного згідно договору оренди нежитлового приміщення, що знаходиться у власності орендодавця №5/ОР-122015 від 01.12.2015.

4. Строк дії договору.

Господарський суд констатує, що сторонами узгоджено строк дії договору по 01.01.2017, що закріплено у пункті 6.2 договору.

Крім цього, господарський суд бере до уваги продовження дії договору на тих самих умовах і на той самий строк, у зв`язку із відсутністю заяв сторін про небажання продовжувати договір.

Сторони узгодили, що договір може бути достроково розірваний за ініціативою орендаря у випадках, зумовлених економічною неефективністю використання приміщення (пункт 6.6 договору). При цьому, відповідно до пункту 6.7 договору, про розірвання договору інша сторонами письмово попереджається за 60 (шістдесят) календарних днів.

Листом від 03.06.2019 за вих.№582 відповідач звернувся до позивача яким інформував про припинення договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №5/ОР-122015 від 01.12.2015 та просив розглянути додаткову угоду про розірвання договору оренди нежитлових приміщень (будівель) з 01.07.2019.

Здійснюючи юридичний аналіз фактичних обставин справи та наданих доказів, господарський суд констатує факт розірвання договору.

Крім того, беручи до уваги зміст заявлених позовних вимог, господарський суд констатує згоду сторін в частині розірвання договору.

5. Факт повернення майна з оренди.

Господарський суд звертає увагу, що в силу приписів статті 785 Цивільного кодексу України, наймач, а в даному випадку відповідач, зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві, а в даному випадку позивачу, річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Крім цього, сторони в підпункті 4.1.10 пункту 4.1 визначили обов`язки орендаря і зокрема обов`язок після припинення договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані.

Господарський суд констатує, що матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу ані нежитлового приміщення-магазину, ані устаткування, яке відповідач отримав від позивача за Актом №1 від 01.12.2015 прийому-передачі нежитлового приміщення-магазину складеного згідно договору оренди нежитлового приміщення, що знаходиться у власності орендодавця №5/ОР-122015 від 01.12.2015.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Відповідно до вимог частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 Цивільного кодексу України).

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму врегульовано статтею 764 Цивільного кодексу України, а саме якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2-5, 7-15, 18, 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 194-196, 200-201, 204-205, 218-220, 222, 232-233, 236-242, 253-254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця БОНДАРЕНКО НАТАЛІЇ ІВАНІВНИ ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАКОРТ ПЛЮС" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВИБОРЗЬКА, будинок 33-В, квартира 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39195074) про зобов`язання повернути по акту прийому-передачі в належному стані майно, що було передано по договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 від 01.12.2015 задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАКОРТ ПЛЮС" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВИБОРЗЬКА, будинок 33-В, квартира 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39195074) повернути по акту прийому-передачі Фізичній особі-підприємцю БОНДАРЕНКО НАТАЛІЇ ІВАНІВНИ ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) в належному стані майно, що передано ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАКОРТ ПЛЮС" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВИБОРЗЬКА, будинок 33-В, квартира 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39195074) по договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 від 01.12.2015, а саме: нежитлове приміщення по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському, загальною площею 127,3м2, вітрину "Arneg" (1 шт.), вітрину "Byfuch" (1 шт.), вітрину Cold (2 шт.), холодильник "Чернігов" (1 шт.), холодильник "Оболонь" (1 шт.), холодильник "Сармат" (1 шт.), холодильну камеру "Геркулес" (1 шт.), холодильну камеру "Білосвіт" (1 шт.).

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАКОРТ ПЛЮС" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВИБОРЗЬКА, будинок 33-В, квартира 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39195074) на користь Фізичної особи-підприємця БОНДАРЕНКО НАТАЛІЇ ІВАНІВНИ ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) 2102,00грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Складання повного рішення відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 25.09.2020.

Суддя І.В. Петренко