ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Справа № 923/99/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: М.А. Мишкіної

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №9 від 13.01.2020р., розпорядження в.о. керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №259 від 25.08.2020р. та протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020р. та від 25.08.2020р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" - Гладенко О.М. - за ордером;

від АТ КБ "Приватбанк"- Закуренко Т.М. - за довіреністю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОН КОРПОРЕЙШН"

на рішення господарського суду Херсонської області від 16 липня 2019 року

у справі №923/99/19

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОН КОРПОРЕЙШН"

про стягнення 155273432,51грн.

суддя суду першої інстанції: В.В. Литвинова

час і місце прийняття рішення: 16.07.2019р., 11.58год, м.Херсон, господарський суд Херсонської області, зала судових засідань №4

повне рішення складено 17.07.2020р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 10.09.2020р. оголошено перерву до 14.09.2020р.

В судовому засіданні 14.09.2020р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

11.02.2019 Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - позивач, АТ КБ "Приватбанк", Банк) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" (надалі - відповідач, ТОВ "ПРІОН КОРПОРЕЙШН", Товариство) про стягнення заборгованості в сумі 155 273 432,51 грн. за договором фінансового лізингу № 4П16074ЛИ від 20.08.2016., яка складається з 71 358 726,30 грн. простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна, 57 755 141,87грн. простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном, 26 159 564,34 грн. пені

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо внесення лізингових платежів. Відповідачем було порушено строки внесення лізингових платежів, а також розміри та строки сплати відсоткової винагороди за користування майном.

З посиланням на норми ст.ст.509, 610, 611, 525, 526, 530, 549 (ч.ч.1,3) ЦК України, ч.1 ст.216, ч.1 ст.230, ч.1 ст.193, ч.6 ст.231 ГК України позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у відзиві від 27.02.2018р. проти позовних вимог заперечує та зазначає, що ним вживалися всі можливі заходи та використовувались всі шляхи для найефективнішого використання майна з метою отримання достатніх коштів, необхідних для своєчасної сплати лізингових платежів. ТОВ "Пріон Корпорейшн", посилаючись на п. 6.2.11. Договору вказувало позивачу, що зазначені виплати є досить фінансово обтяжливими для Товариства. З метою стабілізації фінансового становища та забезпечення безперервної та повноцінної оплати лізингових платежів, у відповідності до п.4.2. Договору відповідач звертався з листом №10/12 від 24.10.2017р. до ПАТ КБ "Приватбанк" та просив надати згоду передати в сублізинг на ПАТ "Укрнафта" нерухоме майно, що є предметом Договору фінансового лізингу. Позивач не відповів на вищезазначений лист.

Посилаючись на приписи ст..ст.193, 194 ГК України, статті 528, 612, 613 ЦК України, відповідач у відзиві зазначає: "Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.".

Відповідач стверджує, що відсутність співпраці AT КБ "ПРИВАТБАНК" з ТОВ "Пріон Корпорейшн" щодо перегляду в бік зменшення лізингових платежів та можливості укладення договору сублізингу ускладнило роботу ТОВ "Пріон Корпорейшн" та призвело до погіршення фінансового становища компанії, що вплинуло на неспроможність Товариством виконувати належним чином умови договору. На думку відповідача, бездіяльність Банку та ігнорування звернень товариства свідчить про те, що Банк відмовився прийняти належне виконання зобов`язань, запропоноване Лізингоодержувачем.

06.03.2020р. позивач подав місцевому господарському суду відповідь на відзив, в якій просив відхилити доводи, наведені відповідачем у відзиві на позов.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 09.04.2019р. задоволено клопотання відповідача - призначено у справі судову економічну експертизу. На вирішення експертизи поставлено питання чи підтверджується документально розрахунок заборгованості за договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016 щодо нарахування Акціонерним товариством "Приватнбанк" суми заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в сумі 71358726,30 грн., суми заборгованості з винагороди за користуванням майном в сумі 57755141,87 грн, пені за порушення грошового зобов`язання в сумі 26159564,34 грн, якщо не підтверджується, навести правильні розрахунки. Провадження у справі № 923/99/19 зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019р. скасовано вищезазначену ухвалу та матеріали справи повернуто до суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р. (суддя В.В.Литвинова) позовні вимоги задоволено в повному обсязі - стягнуто з ТОВа "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за Договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016 р. прострочену заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в розмірі 71 358 726,30 грн., 57 755 141,87грн. - простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном, 26 159 564,34 грн. -пені та судовий збір в сумі 672350грн.

Рішення обґрунтоване посиланням на норми ч 1 ст. 173, ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 193, ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231 ГК України, ч.1 ст. 627, с. ст. 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611 ч. 1 ст. 806 ЦК України, ч. 2 ст.1, п.3 ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про фінансовий лізинг"та вмотивоване наступним:

- матеріалами справи підтверджується, що AT КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, передавши відповідне майно Лізингоодержувачу, що підтверджується Актом прийому-передачі майна №1 від 25.08.2016р.

- договір фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016 р. з додатками (зокрема і Акт прийому-передачі майна №1 від 25.08.2016 р.) було підписано сторонами із використанням електронного цифрового підпису, про що сторони домовились в Угоді про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 06.01.2016 року.

- станом на 01.12.2018 р. у Лізингоодержувача наявна прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в розмірі 71 358 726.30 грн. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 71358726,30 грн. є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

- відповідач допустив порушення розмірів та строків сплати відсоткової винагороди за користування майном. Пунктами 2.3., 2.3.3. Договору встановлено, що у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором, відсоткова винагорода за користування майном складає 24% річних, а починаючи з 07.11.2016 року - 21% (відповідно до Додаткової угоди від 04.11.2016 року), від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно Додатку №2.

- у зв`язку з порушенням Лізингоодержувачем термінів сплати лізингових платежів та відсоткової винагороди за користування майном, відповідно до п. 7.1. Договору Відповідачу станом на 01.12.2018 р. була нарахована пеня у розмірі 26 159 564,34 грн., вимоги щодо стягнення якої підлягають задоволенню.

- відповідно виписок за рахунками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , станом на 01.12.2018 року за Лізингоодержувачем обліковується прострочена заборгованість по відсотковій винагороді за користування майном в розмірі 57 755 141,87 грн., вимоги щодо стягнення якої є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

12.08.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВа "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" на вищезазначене рішення, в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає наступне:

- наданий позивачем "Розрахунок заборгованості за договором №4П16074ЛИ від 20.08.2016р., укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та клієнтом - ТОВ "Пріон Корпорейшн", станом на 01.12.2018р. не дозволяє відокремити та проаналізувати правильність здійснених позивачем нарахувань в частині визначення періоду розміру та суми простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна, простроченої заборгованості з винагороди за користування майном, пені за порушення грошового зобов`язання. Із наданого розрахунку та виписок без спеціальних знань неможливо перевірити та встановити фактичну суму заборгованості по тілу фінансового лізингу (заборгованість по лізингових платежах), по відсотковій винагороді, правильності розрахунку пені, яка нарахована за невиконання умов договору, оскільки в такому розрахунку не відображено суми та дати погашення тіла фінансового лізингу, допущені помилки та відсутня уся необхідна інформація для проведення математичних розрахунків.

- позивачем при нарахуванні та розрахунку заборгованості застосовано більший розмір пені ніж передбачений умовами Договору. За розрахунками скаржника розмір пені мав би становити - 11 854 700,92 грн.

- для встановлення достовірності розрахунків АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо суми заборгованості ТОВ "Пріон Корпорейщн" перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016р. та для визначення дійсного розміру заборгованості необхідні спеціальні знання у економічній сфері, без яких встановити відповідні обставини неможливо, тому відповідач просить суд провести судову економічну експертизу, так як висновок експерта з питань розрахунку суми заборгованості за Договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016р. в матеріалах справи відсутній;

- всупереч ст.236 ГПК України суд в оскаржуваному рішенні від 16.07.2019р. не надав обґрунтованої оцінки доказам відповідача та не перевірив і не оцінив в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд не зазначив правові аргументи і не навів свого розрахунку, не надав мотивованої оцінки доводам відповідача, а саме щодо необхідності призначення судово-економічної експертизи, тим самим порушивши процесуальні права ТОВ "Пріон Корпорейшн".

- при винесенні оскаржуваного рішення від 16.07.2019р. господарським судом Херсонської області не досліджені всі обставини справи, відсутні результати та вмотивовані висновки суду стосовно призначення судово-економічної експертизи, при винесенні оскаржуваного рішення суд не надав правову оцінку клопотанню відповідача про призначення судово-економічної експертизи та не перевірив і не оцінив в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд не зазначив правові аргументи і не навів свого розрахунку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді В.В. Бєляновський, К.В. Богатир) від 14.08.2019р. апеляційну скаргу залишено без руху.

30.08.2019р. скаржником усунено недоліки апеляційної скарги.

У зв`язку із перебуванням судді В.В.Бєляновського у відпустці з 27.08.2019р., розпорядженням керівника апарату суду №651 від 02.09.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/99/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, Будішевська Л.О.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.09.2019р. (головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, Будішевська Л.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВа "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" на рішення господарського суду Херсонської області від 16 липня 2019 року у справі №923/99/19; встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 19.09.2019р.

30.08.2019р. від скаржника до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в якому відповідач просить призначити у справі №923/99/19 судову економічну експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.09.2019р. призначено судове засідання у справі №923/99/19 на 24.09.2019р., 15.00год. для розгляду клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі.

23.09.2019р. Банк подав Південно-західному апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції позивач, зокрема, зазначає, що наявні в матеріалах справи розрахунок заборгованості та додані до нього виписки дають вичерпні дані щодо проведених щоденних нарахувань, здійснених Банком відповідно до умов укладеного Договору фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016р. Доказів проведення розрахунку з АТ КБ "Приватбанк" (своєчасного та в повному обсязі за Договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016 р.) ТОВ "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" не надав суду, а тому позовні вимоги правомірно були задоволені рішенням суду від 16.07.2019р. по справі №923/99/19.

24.09.2019р. відповідач подав заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді К.В.Богатир, Л.О. Будішевська.

У судовому засіданні 24.09.2019р. для перевірки доводів заяви про відвід оголошувалась перерва до 27.09.2019р.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2019р. (головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді К.В.Богатир, Л.О. Будішевська) визнано відвід необґрунтованим.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019р. (суддя Л.В.Поліщук) у задоволенні заяви ТОВа "Пріон Корпорейшн" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді К.В. Богатир, Л.О. Будішевська від розгляду справи №923/99/19 відмовлено.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.10.2019р. призначено судове засідання у справі на 07.10.2019р. для розгляду клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі та допущено участь в судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду 07.10.2019р. в режимі відеоконференції представника АТ КБ "Приватбанк" із дорученням проведення відеоконференції Жовтневому районному суду м.Дніпропетровська.

У судовому засіданні 07.10.2019р. оголошено перерву до 11.10.2019р.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.10.202019р. задоволено клопотання скаржника - призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на вирішення експертам поставлено наступні питання: 1)Чи відповідає розрахунок заборгованості (т.1, а.с.21-23) ТОВа "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" за договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016р. щодо нарахування Акціонерним товариством КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в сумі 71 358 726,30грн. умовам договору фінансового лізингу та розрахунковим документам? Якщо не відповідає, визначити розмір заборгованості станом на 01.12.2018р.; 2) Чи відповідає розрахунок заборгованості (т.1, а.с.21-23) ТОВа "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" за договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016р. щодо нарахування Акціонерним товариством КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованості з винагороди за користування майном в сумі 57 755 141,87грн. умовам договору фінансового лізингу та розрахунковим документам? Якщо не відповідає, визначити розмір заборгованості станом на 01.12.2018р.; 3) Чи відповідає розрахунок заборгованості (т.1, а.с.21-23) ТОВа "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" за договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016р. щодо нарахування Акціонерним товариством КБ "ПРИВАТБАНК" пені за порушення грошового зобов`язання в сумі 26 159 564,34 грн. умовам договору фінансового лізингу та розрахунковим документам? Якщо не відповідає, визначити розмір пені станом на 01.12.2018р.; витрати по оплаті судової економічної експертизи покладено на скаржника; надано в розпорядження експертів матеріали справи №923/99/19; апеляційне провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи (на час її проведення) та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

06.08.2020р. матеріали справи надійшли з експертної установи до Південно-західного апеляційного господарського суду разом із висновком судової економічної експертизи №19-6726/6727 від 31.07.2020р.

У зв`язку із перебуванням судді К.В.Богатиря з 17.08.2020р. по 18.09.2020р. у відпустці, розпорядженням в.о.керівника апарату суду №259 від 25.08.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/99/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, С.В. Таран.

Ухвалами суду апеляційної інстанції:

- від 26.08.2020р. прийнято справу №923/99/19 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська С.В. Таран, поновлено апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду на 10.09.2019р. із повідомленням учасників справи;

- від 01.09.2020р. (на задоволення відповідного клопотання) допущено участь в судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду 10.09.2020р. в режимі відеоконференції представника АТ КБ "Приватбанк" із дорученням проведення відеоконференції Центральному апеляційному господарському суду.

В судовому засіданні 14.09.2020р. представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених в апеляційній скарзі та з огляду на невизнання ним обґрунтованості висновку експертизи.

Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заперечував проти задоволення апеляційної скарги ТОВа "ПРІОН КОРПОРЕЙШН".

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 20.08.2016р. між ТОВ "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" (Лізингоодержувач) та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (правонаступником якого є AT КБ "ПРИВАТБАНК") було укладено Договір фінансового лізингу №4П16074ЛИ, відповідно до п. 1.1. якого Банк передає лізингоодержувачу майно, а лізингоодержувач приймає майно від Банка в платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цим договором строки, на умовах фінансового лізингу.

У пункті 1.2. Договору сторони узгодили, що на дату укладання договору вартість майна становить: 416 128 416,00грн.

Згідно п. 1.3. Договору строк лізингу зазначено сторонами у п. 9.1. цього Договору.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком №2. Лізингові платежі сплачуються на рахунок, зазначений у п. 1.4. цього договору.

Відповідно до пп. 2.3.2, 2.3.3 п.2.3 Договору лізингоодержувач сплачує Банку винагороди на рахунок, зазначений у п.1.4. цього Договору: відсоткову винагороду за користування майном у розмірі 12% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи із фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, щомісяця в період з 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само в термін сплати останньої суми лізингового платежу зазначений у Додатку 2. У випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим Договором, відсоткова винагорода за користування майном складає 24% річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна , згідно Додатку №2.

За змістом п.3.1. Договору передача банком та прийом Лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється згідно акту прийому-передачі майна, зазначеним у Додатку №3, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.4.1., п.4.2, п.4.3. р.4 Договору лізингу №4П16074ЛИ протягом усього терміну дії Договору Майно є власністю Банка. Протягом усього терміну дії Договору · зингоодержувачу забороняється без згоди Банка передавати Майно у сублізинг, оренду, у позику або будь-яким іншим способом третій стороні, передавати в заставу або відчужувати у будь-який спосіб. Лізингоодержувач (бор ник) у зобов`язанні може бути змінений іншою особою (переведення бор у) лише за згодою банку. За згодою банку виконання обов`язків Лізингоодержувача може бути покладено на іншу особу. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку Лізингоодержувача іншою особо цей обов`язок Лізингоодержувач повинен виконати сам. Майно переходить у власність Лізингоодержувача за умови сплати Банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за Договором.

Пунктом 5.1.8. Договору лізингу №4П16074ЛИ передбачено, що Банк має право відмовитися від Дого ору і вимагати повернення Майна, якщо Лізингоодержувач не сплачує ізингові платежі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови Банку від Договору, Договір є розірваним з дати зазначеної Банком у повідомленні про відмову від Договору.

Пунктом 6.2.8. Договору на Лізингоодержувача було покладено обов`язок не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо такі зміни не погоджені сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього договору.

Відповідно до пп.6.2.11 п. 6.2 Договору Лізингоодержувач зобов`язується: сплачувати Банку: винагороду за відкриття рахунку "Фінансовий лізинг (оренда)"; лізинговий платіж (суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості Майна); відсоткову винагороду за користування Майном; винагороду за користування майном отриманим в лізинг; інші витрати Банка, безпосередньо пов`язані з цим Договором.

Відповідно до п. 7.1. Договору у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, по сплаті винагород, сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Сторони узгодили, що розмір пені, зазначений в цьому пункті, може бути на розсуд Банку зменшений. В разі такого зменшення розміру пені, Банк шляхом, обраним ним на свій розсуд (повідомлення через систему- ПЗ "Приват24", клієнт- банк, Інтернет клієнт банк, SMS-повідомлення або іншим шляхом), повідомляє лізингоодержувача протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені.. При цьому, додаткові узгодження Сторін не потрібні,

Відповідно до п. 7.3. Договору у випадку невиконання Лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених п. 6.2. цього Договору, лізингоодержувач сплачує штраф у розмірі 0,1% від вартості Майна за Договором, за кожен факт порушення

Умовами пунктів 7.9. та 7.10. Договору Сторони погодили, що строки позовної давності по вимогах про стягнення лізингових платежів, винагород, неустойки - пені, штрафів, інших платежів/витрат встановлюються тривалістю 15 років; нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане Лізингоодержувачем.

Матеріалами справи підтверджується, що AT КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, передавши відповідне майно Лізингоодержувачу, що підтверджується Актом прийому-передачі майна №1 від 25.08.2016 року (а.с.34).

Вищевказаний Договір фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016 р. з додатками (зокрема і Акт прийому-передачі майна №1 від 25.08.2016 р.) було підписано сторонами із використанням електронного цифрового підпису, про що сторони домовились в Угоді про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 06.01.2016 року (т.1 а.с. 24).

Додатковою угодою 25.08.2016 внесено зміни до п.2.3.2 р.2 "Лізінгові платежі" та викладено п. 2.3.2. Договору в наступній редакції: Відсоткову винагороду за користування Майном у розмірі 12(дванадцять) % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, щомісяця, в період з 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само в термін сплати останньої суми лізингового платежу зазначений в Додатку 2; та фіксований розмір винагороди за користування Майном, що складає 29 652 000,00 грн - в термін сплати останньої суми лізингового платежу зазначений в Додатку 2.

Додатковою угодою від 25.08.2016р. сторонами внесено зміни до п4.2 р.4 "Право власності на майно" , викладено вказаний пункт у наступній редакції: Протягом усього терміну дії Договору Лізингоодержувач має право передавати в оренду предмет лізингу. Лізингоодержувачу забороняється без згоди Банка передавати Майно у сублізинг, позику або будь-яким іншим способом третій стороні (за виключенням оренди), передавати в заставу або відчужувати у будь-який спосіб. Лізингоодержувач (боржник) у зобов`язанні може бути змінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою банку. За згодою банку виконання обов`язку лізингоодержувача може бути покладено на іншу особу. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку лізингоодержувача іншою особою цей обов`язок лізингоодержувач повинен виконати сам.

Вказаною додатковою угодою також доповнено п. 6.2. підпунктом 6.2.20, відповідно до якого у разі укладання лізингоодержувачем правочинів у порядку пункту 4.2. цього Договору, надати банку засвідчену Лізингоодержувачем копію договору (оренди, сублізингу, іншого договору) протягом 10 календарних днів від дати його укладання.

Додатковою угодою від 04.11.2016р. внесено зміни до пп. 2.3.2. та пп. 2.3.3. р.2 "Лізингові платежі", викладено вказані пункти в наступній редакції: Відсоткову винагороду за користування Майном у розмірі 10,5% річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, щомісяця в період з 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само в термін сплати останньої суми лізингового платежу зазначений в Додатку №2, та фіксований розмір винагороди за користування Майном, що складає 29 652 000,00 грн. - в термін сплати останньої суми лізингового платежу зазначений в Додатку 2. У випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених Договором лізингу, відсоткова винагорода за користування Майном складає 21 °/о річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості Майна, згідно Додатку №2.

У Додатку №2 до Договору фінансового лізингу №4П 16074ЛИ "Графік лізингових платежів Сторонами узгоджено розрахунок сплати лізингових платежів у рахунок викупу Майна за періодами платежу та зазначенням залишку заборгованості лізингового платежу за період починаючи з 25.09.2016 року по 25.07.2024 року

Згідно вказаного Графіку лізингових платежів Лізингоодержувач у рахунок відшкодування вартості Майна зобов`язується за період з 25.09.2016 по 25.07.2024 здійснити 84 платежі у розмірі по 4 895 628,42 грн. кожний і останній платіж (25.07.2024) у сумі 4 895 628,72 грн., всього на загальну суму 416 128 416,00 грн.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 526 Цивільного кодексу Україниа та 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини першої статті 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно зі статтею 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв`язку з договором лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України "Про фінансовий лізинг" (частина 1 статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Пунктом 1 частини 2 статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що лізингодавець зобов`язаний у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору.

Статтею 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

При цьому, стаття 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" не містить приписів щодо вичерпного переліку зазначених у ній платежів та дозволяє сторонам вільно визначатися з іншими витратами лізингодавця, які, на їх розсуд, мають бути включені до складу лізингових платежів, оскільки безпосередньо пов`язані з виконанням певного договору.

Такі положення статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" стосовно визначення порядку сплати лізингових платежів договором та щодо права сторін визначати склад лізингових платежів узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вже було зазначено вище, згідно з пунктом 6.2.11 договору лізингоодержувач зобов`язується сплачувати банку: винагороду за відкриття рахунку "Фінансовий лізинг (оренда)"; лізинговий платіж (суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості майна); відсоткову винагороду за користування майном; інші витрати банка, безпосередньо пов`язані з цим договором.

Лізингові платежі сплачуються на рахунок, зазначений у пункті 1.4. цього договору (п. 2.2. договору).

Лізингоодержувач сплачує банку винагороди на рахунок, зазначений у пункті 1.4 цього договору:

- винагороду за відкриття рахунку "Фінансовий лізинг (оренда)" у розмірі 500,00 грн у день укладення цього договору (п.2.3.1);

- відсоткову винагороду за користування Майном у розмірі 10,5% річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, щомісяця в період з 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само в термін сплати останньої суми лізингового платежу зазначений в Додатку №2, та фіксований розмір винагороди за користування Майном, що складає 29 652 000,00 грн. - в термін сплати останньої суми лізингового платежу зазначений в Додатку 2.

- у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором відсоткова винагорода за користування майном складає 24% (згідно з додатковою угодою від 04.11.2016 21 %) річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно додатку №2 (п.2.3.3). Додатковою угодою від 04.11.2016 змінено процентну ставку відсоткової винагороди за користування майном з 24 % на 21 % річних.

За умовами пункту 3.3 договору з дати підписання сторонами акту прийому-передачі майна, лізингоодержувач приймає його від банку в платне володіння та користування, а тому починаючи саме з дати прийому-передачі майна у лізинг повинен здійснювати обумовлені договором розрахунки з лізингодавцем (зокрема, сплату винагороди, обумовленої п. 2.3.2 договору).

AT КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, передавши відповідне майно Лізингоодержувачу, що підтверджується Актом прийому-передачі майна №1 від 25.08.2016 року

Відповідно до вказаного Акту пройому-передачі Банк на праві власності передав, а Лізингоодержувач прийняв в платне володіння та користування нерухоме майно у кількості 13 об`єктів нерухомого майна на загальну суму 416 128 416,00 грн (т.lа.с.34).

Згідно Графіку лізингових платежів та виписки за рахунком НОМЕР_3 :

*25.09.2016 р. відповідач мав здійснити лізинговий платіж в сумі 4 895 628,42 грн., в свою чергу відповідач 23.09.2016 р. здійснив вказаний лізинговий платіж в обумовленому розмірі;

*25.08.2017 р. відповідач мав здійснити лізинговий платіж в сумі 4 895 628,42 грн., в свою чергу відповідач 23.08.2017 р. здійснив вказаний лізинговий платіж в обумовленому розмірі;

*25.09.2017 р. відповідач мав здійснити лізинговий платіж в сумі 4 895 628,42 грн., у вказані строки платіж не було здійснено, через це 26.09.2017 р. оговорений платіж було винесено на прострочку, пізніше 27.09.2017 р. відповідач лише частково сплатив 200 000,00 грн. (тобто недоплата склала 4 695 628,42 грн.);

*25.10.2017 р. відповідач мав здійснити лізинговий платіж в сумі 4 895 628,42 грн., у вказані строки платіж не було здійснено, через це 26.10.2017 р. оговорений платіж було винесено на прострочку, пізніше 31.10.2017 р. відповідач лише частково сплатив 200 000,00 грн. (тобто недоплата склала 4 695 628,42 грн.);

*25.11.2017 р. відповідач мав здійснити лізинговий платіж в сумі 4 895 628,42 грн., у вказані строки платіж не було здійснено, через це 26.11.2017 р. оговорений платіж було винесено на прострочку, пізніше 30.11.2017 р. відповідач лише частково сплатив 300 000,00 грн. (тобто недоплата склала 4 595 628,42 грн.), таким чином після 30.11.2017 р. загальний розмір простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна складав 13 986 885,26 грн. (що додатково відображено в виписках за рахунками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 );

*25.12.2017 р. відповідач мав здійснити лізинговий платіж в сумі 4 895 628,42 грн., у вказані строки платіж не було здійснено, через це 26.12.2017 р. оговорений платіж було винесено на прострочку, пізніше 16.01.2018 р. відповідач лише частково сплатив 150 000,00 грн. (тобто недоплата склала 4 745 628,42 грн.).

Відповідно до виписки за рахунком НОМЕР_5 у 2018 році лізингові платежі частково внесені відповідачем на загальну суму 1 225 700,00 грн. Станом на 01.12.2018р. у лізингоодержувача наявна прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в розмірі 71 358 726.30 грн.

З наведеного вбачається, що відповідач допустив порушення розмірів та строків сплати відсоткової винагороди за користування майном.

Пунктами 2.3., 2.3.3. Договору встановлено, що у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором, відсоткова винагорода за користування майном складає 24% річних, а починаючи з 07.11.2016 року - 21% (відповідно до Додаткової угоди від 04.11.2016 року), від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно Додатку №2.

Як вбачається з виписок за рахунками НОМЕР_1 та 1518, станом на 01.12.2018 року за Лізингоодержувачем обліковується заборгованість по відсотковій винагороді за користування майном в розмірі 57 755 141,87 грн..

Колегія суддів зазначає, що розрахунок заборгованості зі сплати лізингових платежів в рахунок вартості майна (71 358 726.30 грн.) та відсоткової винагороди за користування майном ( 57 755 141,87 грн.) узгоджується з експертним висновком №19-6726/6727 складеним 31.07.2020р. за результатом проведення судово-економічної експертизи, призначеної ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2019р., є арифметично вірними та відповідають умовам договору .

Зворотнє відповідачем не доведено будь-якими доказами або поясненнями, що надавали б підстави апеляційному господарському суду для сумнівів у правильності висновку експертизи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, щодо сплати зазначеної заборгованості відповідачем, а отже місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 71 358 726.30 грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами в рахунок вартості майна та 57 755 141,87 грн. заборгованості по відсотковій винагороді за користування майном.

В той же час, колегія суддів не може погодитися з висновками господарського суду про стягнення 26 159 564,34 грн. пені саме у зазначеному розмірі, з огляду наступного.

Згідно зі статтями 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, пунктом 7.1 договору встановлено, що у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, по сплаті винагород, сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до висновку експерта №19-6726/6727, складеного 31.07.2020р., проведеними дослідженнями за наданими матеріалами встановлено, що розрахунок заборгованості ТОВа "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" за договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016р. щодо нарахування АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" заборгованість по оплаті пені за порушення грошового зобов`язання за сплатою лізингових платежів і відсоткової винагороди за користування майном за умовами договору фінансового лізингу та даними бухгалтерського обліку ТОВ "ПРІОН КОРПОРЕЙП1Н" станом на 01.12.2018р. за методом "факт/365" підтверджується в сумі 25 742 025,97 грн., а не на суму 26 159 564,34 грн. як зазначено в розрахунку заборгованості (т.lа.с.21-23) розрахованого Банком за методом "факт/360". Різниця на суму -417 538,37 н. (25 742 025,97 грн. - 26 159 564,34 грн.) відбулася за рахунок застосування методу "факт/365", а не методу "факт/360", яким проведено розрахунок Банку .

З дослідницької частини висновку вбачається, що проведеними дослідженнями встановлено, що наданий розрахунок ТОВ "Пріон Корпорейшн" щодо завищення Банком подвійної ставки НБУ при нарахуванні неустойки (пені) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у відсотках при застосуванні 365 днів у році, а не 360 днів як враховано Банком підтверджується. При проведенні експертом розрахунку неустойки (пені) у зв`язку із порушенням строків оплати за лізинговими платежами в рахунок вартості майна та винагородою за користування лізинговим майном за договором фінансового лізингу №4П16074 від 20.08.2016р. методом "факт/365" станом на 01.12.2018 встановлено заборгованість на суму 25 742 025,97 грн., у тому числі пеня на прострочену заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок майна в сумі 14 510 231,01 грн. та пеня· на прострочену заборгованість по відсотковій винагороді за користування лізинговим майном в сумі 11 23 794,96 грн..Таким чином, проведеним розрахунком по нарахуванню і сплаті пені методом "факт/365" встановлено заборгованість на суму 25 742 025,97 грн., а не на суму 26 159 564,34 грн. як зазначено в розрахунку заборгованості розрахованого Банком за методом "факт/360".

Згідно із ст.ст.73, ч.1 ст.74, ст.ст.76-78 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно із ч.ч.4, 6,7 ст.98 ГПК України висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Цим вимогам висновок експерта відповідає.

Колегія суддів зазначає, що ані ТОВ "Пріон Корпорейшн" , ані АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" не надано письмових заперечень чи пояснень з приводу викладеного у висновку №19-6726/6727, а судом не встановлено обставин, які б викликали сумнів у результатах проведеної експертизи та компетентності експерта, висновок відповідає вимогам належності та допустимості доказів, встановленим ст.ст.76,77 ГПК України.

З огляду на прострочення відповідачем сплати лізингових платежів та відсоткової винагороди за користування майном у спірний період, враховуючи висновки викладені у висновку експерта №19-6726/6727, обґрунтованими є вимоги про стягнення з ТОВ "Пріон Корпорейшн" пені в сумі 25 742 025,97 грн.

Відповідно до п.2 част.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

За змістом п.4 част.1 ст.277 ГПК України підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Згідно з част.4 ст.277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Господарським судом не було перевірено здійсненого позивачем розрахунку пені за період прострочення, що призвело до помилкового висновку про задоволення позовних вимог повністю, а не частково.

За таких обставин рішення слід змінити, в частині стягнення пені та розподілу судового збору із викладенням резолютивної частини рішення в новій редакції. "

Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сплачений за подання позовної заяви Банком судовий збір покладається на відповідача у сумі 670 534,65грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги задоволено частково (0,27%), витрати скаржника, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (за подання апеляційної скарги) мають бути відшкодовані відповідачу за рахунок АТ КБ "ПРИВАТБАНК" пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги, що складає суму 2723,02грн. (0,27% від 1008525 грн..).

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р. у справі №923/99/19 змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

" 1. Позовні вимоги задовольнити в частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" () на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" () за Договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016 р. заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в розмірі 71 358 726,30 грн., 57 755 141,87грн. - заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном, 25742025,97 грн. - пені та судовий збір в сумі 670534,65 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.".

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" 2723,02грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2020 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран