УХВАЛА

24 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 920/364/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Сумської міської ради

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у справі Господарського суду Сумської області

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "М. Лушпи 22"

до Сумської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фізичної особи-підприємця Морозова Євгена Вікторовича, Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Сумитехнобудсервіс"

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними свідоцтв про право власності та видалення реєстраційного запису,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 Сумська міська рада (далі - Рада, Відповідач) звернулась з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у цій справі.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Останнім днем оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020, повний текст якої підписано 03.08.2020, відповідно до приписів статті 288 ГПК України, є 24.08.2020. Однак з касаційною скаргою скаржник звернувся лише 31.08.2020, що підтверджується відміткою календарного штампу на конверті, в якому вона надійшла, тобто з пропуском встановленого процесуального строку.

У тексті касаційної скарги скаржник посилається на те, що отримав повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду лише 10.08.2020, про що свідчить відмітка про отримання вхідної кореспонденції за вх. № 943/03.02.02-06 від 10.08.2020, та право скаржника на поновлення строку на касаційне оскарження за умови подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, тобто останнім днем для подання скарги є 31.08.2020. При цьому до касаційної скарги скаржником не додано доказів, на підставі яких можна достовірно встановити, що примірник оскаржуваної постанови отриманий скаржником 10.08.2020, оскільки відповідна відмітка, виконана скаржником на примірнику судового рішення, таким доказом вважатись не може.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Отже, скаржнику необхідно надати належні докази на підтвердження обставин, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

За положенням частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У поданій касаційній скарзі скаржник посилається на статті 15, 16, 20, 253, 256, 257, 261 Цивільного кодексу України; статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 8, 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", статтю 1 Закону України "Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку", статтю 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та зазначає, що оскаржувана постанова незаконна та ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Крім того скаржник, зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у застосуванні строків позовної давності за його заявою, а також не надав належної оцінки доказу - акту приймання-передачі об?єкта з управління в управління, яким житловий будинок по вул. Лушпи, 22 передано з управління КП "Сумижитло" в управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "М. Лушпи 22".

Щодо необхідності визначення статусу приміщень (допоміжні або ж нежитлові, які є самостійним об?єктом цивільно-правових відносин) скаржник посилається на правові висновки викладені в судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме №6-53186св12 від 29.05.2013, №6-8823св15 від 10.06.2015, №460/2530/13-ц від 20.09.2017, №6-36875св14 від 01.04.2015, №6-39117св14 від 11.02.2015.

Втім, скаржник не наводить обґрунтування того, у чому саме полягає неправильне застосування конкретних норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень з відповідним обґрунтуванням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сумської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у справі № 920/364/19 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 09.10.2020, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т.Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак