ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020м. ДніпроСправа № 904/5931/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАВАТТ", м. Дніпро

про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 71 471,34грн., пені у розмірі 0,1% в сумі 23 237,50грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАВАТТ" (далі - відповідач) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 71 471,34грн., пені у розмірі 0,1% в сумі 23 237,50грн.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

19.09.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір № 53.

Пунктом 4.2 договору визначено, що до початку робіт Замовник здійснює передоплату за виконувані роботи в розмірі 100% вартості матеріалів, обладнання та робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Виконавець зобов`язується виконати роботи у встановлені терміни та надати Замовнику акт здачі - приймання робіт.

09.11.2019 позивач перерахував на рахунок відповідача передоплату за виконувані роботи в розмірі 100% вартості матеріалів, обладнання та робіт в сумі 71 471,34 грн.

Позивач зазначає, що роботи відповідачем не виконані, акт здачі - приймання робіт сторонами не підписаний.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача з вимогами за вих. № 17/308 від 09.10.2019 та № 17/325 від 30.10.2019 про повернення передоплати в сумі 71 471,34 грн.

29.10.2019 відповідач направив на адресу позивача гарантійний лист, в якому гарантував в повному обсязі виконати роботи до 12.11.2019 та просив не подавати позовної заяви в суд. Проте, станом на 12.11.2019 відповідачем роботи не виконані та не повернуто позивачу передоплату.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував пеню у розмірі 23 237,50 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2019 для розгляду справи № 904/5931/19 визначено суддю Петренко Наталію Едуардівну.

Ухвалою від 17.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 18.01.2020.

Ухвалою від 17.02.2020 Господарський суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи почато спочатку, підготовче засідання призначено на 10.03.2020.

02.03.2020 до господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

10.03.2020 в підготовче судове засідання повноважні представники сторін не з`явились.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2020 відкладено підготовче судове засідання на 14.04.2020.

13.04.2020 до господарського суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та розгляд справи за наявними матеріалами справи, відповідно до якої позивач зазначає, що 04.12.2019 отримав кошти від відповідача в сумі 30 000,00грн., про що свідчить довідка позивача №04-2/14-382 від 10.12.2019.

14.04.2020 підготовче судове засідання відбулось за відсутністю сторін, оскільки п.2 Розпорядження господарського суду № 39 від 16 березня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, листа Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20, з метою запобігання розповсюдження інфекційних захворювань серед працівників суду та відвідувачів суду, у тому числі викликаних коронавірусною інфекцією COVID-19 та організаційного забезпечення роботи суду в період карантину оголошеного на території України: вирішено обмежити вхід до приміщення Господарського суду Дніпропетровської області відвідувачам суду (учасникам судових проваджень, особам, які не є учасниками судових проваджень та ін.) крім тих, які мають намір подати документи через канцелярію суду.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2020 відкладено підготовче судове засідання. Справу ухвалено призначити до розгляду з урахуванням розумності строків розгляду після карантину.

Ухвалою господарського суду від 30.04.2020 призначено підготовче судове засідання на 13.05.2020.

12.05.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату.

13.05.2020 сторони в підготовче судове засідання не з`явились.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2020 для забезпечення процесуальних прав всіх учасників судового процесу, під час дії карантинних заходів та з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, відкладено підготовче судове засідання.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" постановлено внести зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 6, ст.56), а саме:

1. Пункт 4 Розділу Х Прикінцеві положення викласти в такій редакції:

4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює строки, встановлені у статтях 46, 157, 174, 195, 229, 248, 256, 260, 263, 273, 288, 292, 295, 306, 321, 325, 341, 342, 346, 349, 354, а також продовжує процесуальні строки, які встановлені законом чи судом, на строк дії карантину..

1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

2. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 Розділу X Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.

Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020, тобто строки для подання заяв сторін щодо продовження процесуальних строків, встановлених судом на підставах, встановлених цим Законом, скінчилися 06.08.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2020 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 22.09.2020.

26.08.2019 від представника позивача до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2020 у задоволенні заяви позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовлено.

20.08.2020 до суду від позивача надійшли:

- заява про зменшення позовних вимог та розгляд справи за наявними матеріалами справи;

- заява про розгляд справи за відсутності його представника;

- клопотання про приєднання доказів.

В судовому засіданні, яке відбулося 22.09.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 22.09.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГАВАТТ" (далі - Виконавець) укладено договір № 53.

Предмет договору. Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання наступних робіт: - заміна щитів АВР та ЩР електрощитової будівлі за адресою: вул. Воскресенська, 17 А в м. Дніпро. (пункт 1.1. Договору).

Пунктами 4.1, 4.2 Договору визначено, що вартість матеріалів, обладнання та робіт за цим договором визначається кошторисною документацією 2_ДЦ_ДЦ та становить 71 471,34грн., в т.ч. ПДВ 20% - 11 911,89грн.

До початку робіт «Замовник» здійснює передоплату за виконувані роботи в розмірі 100% вартості матеріалів, обладнання та робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок «Виконавця». Виконавець зобов`язується виконати роботи у встановлені терміни та надати «Замовнику» акт здачі - приймання робіт.

Термін дії договору. Термін дії цього договору - до 31.12.2018. (пункт 2.2. Договору).

09.11.2019 позивач перерахував на рахунок відповідача передоплату за виконувані роботи в розмірі 100% вартості матеріалів, обладнання та робіт в сумі 71 471,34 грн.

У зв`язку з невиконанням робіт, позивач направив відповідачу вимоги за вих. № 17/308 від 09.10.2019, за вих. № 17/325 від 30.10.2019 про повернення передоплати в сумі 71471,34 грн.

29.10.2019 відповідач направив на адресу позивача гарантійний лист, в якому гарантував в повному обсязі виконати роботи до 12.11.2019 та просив не подавати позовної заяви в суд. Проте, позивач вказує, що станом на 12.11.2019 роботи не виконані.

Станом на час розгляду справи роботи відповідачем не виконані, акт здачі - приймання робіт сторонами не підписаний.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом, передбаченим статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про належне виконання умов договору або повернення перерахованих грошових коштів у розмірі 71 471,34грн. Доказів на спростування наведених вище позивачем обставин, на час розгляду справи відповідачем також не надано.

На момент розгляду справи позивачем було надано докази сплати частини основного боргу у розмірі 30 000,00грн., тому Господарський суд приходить до висновку про закриття провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 30 000,00 грн., відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Інших доказів погашення заборгованості до суду не надано.

Таким чином, Відповідачем не надано належних та допустимих доказів виконання умов договору у повному обсязі, або доказів повернення суми попередньої оплати за послуги згідно рахунку-фактури №СФ-00102 від 06.11.2018, чим порушено, приписи ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України щодо виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону.

Враховуючи зазначене, Господарський суд вирішив, що позовні вимоги позивача щодо стягнення попередньої оплати у розмірі 41 471,34грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.1 Договору визначено, що у разі порушення строку виконання робіт, визначених п. 3.4 з вини «Виконавця», останній сплачує «Замовнику» пеню у розмірі 0,1 % від кошторисної вартості за цим Договором за кожний день прострочення.

Позивачем відповідно до умов п. 6.1. Договору нараховано до сплати відповідачу пеню у розмірі 23 237,50 грн. за період з 02.01.2020 по 22.11.2019.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач контррозрахунок не надав.

Враховуючи вищевикладене вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 23 237,50 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати. На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача, у зв`язку з із задоволенням позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАВАТТ" про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 41 471,34грн., пені у розмірі 0,1% в сумі 23 237,50грн. задовольнити у повному обсязі.

Закрити провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 30 000,00 грн. відповідно до п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАВАТТ" (49000, м. Дніпро, вул. Софії Ковалевської, буд. 86, кв. 47, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) безпідставно отриманні грошові кошти 41 471,34грн. (сорок одна тисяча чотириста сімдесят одна грн. 34 коп. дванадцять грн. 00 коп.), пеню у розмірі 23 237,50 грн. (двадцять три тисячі двісті тридцять сім грн. 50 коп.) та судовий збір у розмірі 1 921,00грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАВАТТ" (49000, м. Дніпро, вул. Софії Ковалевської, буд. 86, кв. 47, ).

Повне рішення складено та підписано 22.09.2020.

Суддя Н.Е. Петренко