ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 вересня 2020 року Справа № 903/433/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 903/433/20

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр транспортної логістики акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Емджи Груп, Волинська область, м. Луцьк

про стягнення 232 209,60 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

Встановив: Позивач Акціонерне товариство Українська залізниця в особі філії Центр транспортної логістики акціонерного товариства Українська залізниця звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Емджи Груп про стягнення 232 209,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №03279/ПЗ-2018 від 06.06.2018, в частині своєчасної оплати.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 19.06.2020 залишено позовну заяву за вх. № 01-50/459/20 від 16.06.2020 Акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр транспортної логістики акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Емджи Груп про стягнення 232 209,60 грн. - без руху.

Надано позивачу не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме подати суду:

- докази оплати судового збору в розмірі 3483,14 грн., сплаченого до спеціального фонду державного бюджету.

30.06.2020 від Акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр транспортної логістики акціонерного товариства Українська залізниця надійшла заява про усунення недоліків за вх. № 01-57/4018/20, яким долучив:

- оригінал платіжного доручення №2821166 від 15 червня 2020 року;

- докази направлення документів відповідачу.

Ухвалою суду від прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; належно засвідчені копії Статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, довідки органу статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій, у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву, попереджено відповідача, що у разі не подання протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин, запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ухвала суду від 01.07.2020 про відкриття провадження у справі, яка була направлена рекомендованим листом на адресу відповідача ТзОВ «Емджи Груп» (43000,Волинська область, м. Луцьк, вул. Кривий Вал, будинок 34) повернута з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження відповідача ТзОВ «Емджи Груп» (43000,Волинська область, м. Луцьк, вул. Кривий Вал, будинок 34), отже суд направив ухвалу від 01.07.2020 за місцем державної реєстрації останнього.

Відзив відповідач на адресу суду не подав.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач ухвалу суду отримав 22.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення №394.

23.09.2020 представник позивача через відділ діловодства суду подав письмові пояснення за вх.№01-57/6076/20 в яких додатково вказує, що позивачем в позовній заяві, з особового рахунку відповідача списано плату за використання вагонів в розмірі 2 162 133,84 грн в т.ч. ПДВ, що підтверджується відміткою в гр. 34 накладної 44759488, а не 2 394 343,44, та доводить, що внаслідок цього виник недобір плати в розмірі 232 209,60 грн. з ПДВ. В графі 34 накладної №44759488 зазначено «Усього сплачено відправником 1801 778,20 грн». Перевізний документ (накладна) є первинним документом, тому сума в накладній в графі 34 вказана без ПДВ. Також звертає увагу суду на те, що відповідно до абз. 3 п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів на суми платежів і зборів, що підлягають сплати, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника. Також долучив до матеріалів справи інформаційне повідомлення.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений позивачем до відповідача позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із такого.

06.06.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Філії "Центр транспортної логістики ПАТ "Українська залізниця" (перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Емджи Груп" (замовник, відповідач) укладений договір №03279/ПЗ-2018 про надання послуг (надалі - договір) предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. (п.1.1. даного договору).

Надання послуг за цим договором може підтверджують залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документам. (п. 1.3. даного договору).

Відповідно до п.2.1.6. даного договору замовник зобов`язаний оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника. Саме на відповідача покладено обов`язок самостійно визначити розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника. (п.2.1.6.1 даного договору).

Згідно п.2.1.7 даного договору відшкодувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної переоплати за кодом платника.

В дотримання п.п. 2.1.14, 2.1.11 договору про надання послуг, замовник зобов`язаний самостійно забезпечити належне оформлення перевізних документів.

пріоритетними:

- замовлень на перевезення вантажів;

- планів перевезень вантажів маршрутами;

- заявок на подачу вагонів;

- забезпечення перевезень рухомим складом та самих перевезень.

ТзОВ «Емджи груп» було приєднано до договору перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів та укладено договір перевезення вантажів на особливих умовах за розкладом руху маршрутних поїздів №03279/ПЗ-2018-О від 31.10.2019, що підтверджується інформаційним повідомленням про укладення договору про РРМП (а.с. 80 зворотня сторона).

Відповідно до умов п.3.1. договору про РРМП в редакції №3 замовник на кожен календарний місяць завчасно надає перевізнику через АС Клієнт УЗ із застосуванням кваліфікованих електронних підписів замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу на особливих умовах за РРМП.

Замовник забезпечує (здійснює) оформлення перевізних документів на перевезення завантажених та/або порожніх вагонів у кількості, що узгоджена в РРМП, але не менше ніж подано перевізником під навантаження, у терміни та строки, що відповідають категорії станції (п.3.9 договору про РРМП в редакції №3).

Плата при наданні послуг з організації перевезень за умовами РРНП визначена пунктом 4.1. договору про РРМП і розраховується відповідно до розділу з договору про надання послуг з додатковим підвищенням розміру інфраструктурної складової сплати тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20% відповідно до п.23 Розд. ІІ Збірника тарифів.

04.12.2019 за результатами проведених аукціонів з продажу послуг з використання 54 вагонів визначено переможцем ТзОВ «Емеджи Груп» (а.с 26-28)

Замовником (відповідачем) 12.12.2019 було сформовано перевізний документ-накладну №44759488, відповідно до якого ТзОВ «Емджи Груп» - вантажовідправник та платник, а вантажоодержувач ТзОВ «ТІС» для ТзОВ «М.В.КАРГО»). Станція відправлення Бурлуг Південної залізниці, станція призначення Чорноморська Одеська залізниця.

Перевізником (позивачем) у свою чергу на станції Бурлуг 12.12.2019 прийнято до перевезення 54 вагони з вантажем пшениця для перевезення на особливих умовах за Договором РРМП, про що свідчать внесені останнім відомості в графу 20, з призначенням на станцію Чорноморська. Вантаж було видано Вантажоодержувачу 15.12.2019.

Згідно п.3.9.1. договору про РРМП №3 В перевізних документах внутрішнього сполучення: в графі 7 проставляються відмітки: РРМП та Зі скороченим терміном доставки. Дата прибуття на станцію призначення (дата), а у графі 20 Найменування вантажу (Наименовання груза) відмітка: Перевезення на особливих умовах, Договір № ____ від ____._____.20_____. З одержувачем погоджено.

Відповідно до п.4.1 договору про РРМП в редакції №3 встановлено, що плата при наданні послуг з організації перевезень маршрутними поїздами РРМП розраховується і стягується відповідно до розділу 3 основного договору про надання послуг з додатковим підвищенням розміру інфраструктурної складової плати тарифу визначеного для власного вагону на 20%, відповідно до п.23 Розд. ІІ Збірника тарифів.

Отже, відповідачем (замовником) під час оформлення перевізного документу №47759488 було порушено умови п.п.3.9.1, 4.1 договору про РРМП в редакції №3, внаслідок чого розмір плати за послуги були визначені на підставі договору про надання послуг, без підвищення розміру інфраструктурної складової плати тарифу визначеного для власного вагону на 20%, відповідно до п.23 Р.П Збірника тарифів, відповідно до умов про РРМП.

Відтак, з особового рахунку відповідача ТзОВ Емджи Груп списано плату за використання вигонів в розмірі 2 162 133, 84 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується відміткою в гр. 34 накладної №44759488, а не 2 394 343,44 грн., внаслідок цього виник недобір плати в розмірі 232 209,60 грн. з ПДВ. (а.с. 43 )

Відповідно до п.4.10 договору про надання послуг У разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові суми.

Як слідує із матеріалів справи, після здійснення перерахунку, згідно п.4.10. договору про надання послуг виявилося, що на особовому рахунку відповідача недостатньо коштів для стягнення недоотриманих грошових сум. (а.с. 48)

Враховуючи вище зазначене позивач звернувся до відповідача із вимогою вих. №ЦТЛ-19/1848 від 24.09.2019 про оплату 232 209,60 грн. за наданні послуги з організації перевезень маршрутними поїздами за РММ в семиденний термін шляхом перерахунку відповідної суми на власний особовий рахунок, однак дана вимога залишена без задоволення. (а.с. 50)

Оскільки в добровільному порядку відповідач вимоги не виконав, позивач звернувся з позовом про стягнення з ТзОВ "Емджи Груп" 232 209,60 грн. заборгованості за отриманні послуги перевезення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу регулюються Законом України "Про залізничний транспорт", за змістом статей 2, 8 котрого умови та порядок організації перевезень за участю залізниць, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та іншими актами законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини сторін за своєю правовою природою є правовідносинами з надання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів залізницею.

Відповідно до норм статті 24 Статуту залізниць України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998р. №457: вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправомірності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідачем допущено порушення взятих на себе зобов`язань згідно із п. 3.9.1 та п. 4.1 РРМП, а саме: не дораховано 232 209,60 грн. в т.ч. ПДВ плати при наданні послуг з організації перевезень, маршрутними поїздами за РММ (підвищення розміру інфраструктурної складової плати тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20% відповідно до п. 23 Р ІІ збірника тарифів.(а.с. 52-54)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, суд вважає, що витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід відшкодувати йому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України в повному розмірі за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Емджи Груп".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Емджи Груп (43000, Волинська область, м.Луцьк, вул. Кривий Вал, будинок 34, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03580 МСП, м.Київ-150, вул. (Єжи Гедройця) Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Центр траенспортноґ логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця" (03038, м.Київ, вул. Федорова, 32, ) 232209,60 грн. - зоборгованості та 3483,14 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення

складено 24.09.2020р

Суддя В. М. Дем`як