ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. Справа№ 15/857-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є. та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 16.09.2020 у даній справі
розглянувши матеріали апеляційних скарг 1. Головного управління ДПС у місті Києві 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой"
на ухвалугосподарського суду міста Києва від 24.02.2020
у справі №15/857-б (суддя Яковенко А.В.)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой"
доБудівельної Корпорації "УкрАзіаБуд"
провизнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №15/857-б, крім іншого, задоволено клопотання ліквідатора Будівельної корпорації "УкрАзіаБуд" арбітражної керуючої Сомової І.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражної керуючої.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №15/857-б в частині задоволення клопотання ліквідатора Будівельної корпорації "УкрАзіаБуд" арбітражної керуючої Сомової І.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражної керуючої та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора Будівельної корпорації "УкрАзіаБуд" арбітражної керуючої Сомової І.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражної керуючої.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою господарського суду міста Києва, Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 15/857-б та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора Будівельної корпорації "УкрАзіаБуд" арбітражної керуючої Сомової І.В. про нарахування та виплату грошової винагороди.

Апеляційні скарги мотивовані порушенням норм матеріального та процесуального права, вказано, що арбітражним керуючим Сомовою І.В. було порушено встановлену законодавством процедуру погодження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди. Збори комітету кредиторів на момент їх проведення 23.01.2020 були нелегітимними, ухвалені зборами рішення про схвалення звіту ліквідатора є незаконними. Арбітражним керуючим Сомовою І.В. було безпідставно та передчасно об`єднано грошові вимоги кредиторів Головного управління Внутрішніх військ МВС України та Головного управління Національної гвардії України, ухвали про заміну кредитора у справі відносно цих осіб суд першої інстанції не виносив, що викликає питання щодо правомірності зборів комітету кредиторів. Вимоги Головного управління Національної гвардії України заявлені після спливу строку встановленого законодавством на їх заявлення, а тому вони не мають права голосу на зборах комітету кредиторів.. Також, судом не затверджено фонд оплати праці для відшкодування винагороди арбітражному керуючому. При цьому, при винесені судом оскаржуваної ухвали порушено принцип солідарності стягнення винагороди арбітражного керуючого зі всіх кредиторів пропорційно до розміру їх кредиторських вимог.

10.08.2020 та 12.08.2020 від арбітражного керуючого Сомової І.В. надійшли відзиви на апеляційні скарги.

Учасники провадження про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій відповідних ухвал суду.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційних скарг без участі представників певних учасників провадження, що не з`явились у судове засідання, так як учасники справи належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні 16.09.2020 представники скаржників підтримали вимоги апеляційних скарг та просили суд їх задовольнити. Представник ГУ Національної гвардії України та арбітражний керуючий Сомова І.В. заперечили проти задоволення апеляційних скарг та просили суд залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2006 порушено провадження у справі №15/857-б.

Постановою господарського суду міста Києва від 23.09.2015 у даній справі визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду м Києва від 11.10.2017 усунуто арбітражного керуючого Титаренка Миколу Олександровича від виконання повноважень ліквідатора Будівельної Корпорації "УкрАзіаБуд". Призначено ліквідатором Будівельної Корпорації "УкрАзіаБуд" арбітражного керуючого Сомову Ірину Вікторівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1161 від 19.07.2013).

29.01.2020 від ліквідатора Сомової І.В. до суду надійшло клопотання від 24.01.2020 №02-06/23 про затвердження звіту оплату послуг, відшкодування витрат арбітражної керуючої за час виконання повноважень ліквідатора банкрута.

24.02.2020 від ліквідатора Сомової І.В. до суду надійшло уточнення до клопотання від 24.01.2020 №02-06/23 про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражної керуючої за час виконання повноважень ліквідатора банкрута.

Оскаржуваною ухвалою, задовольняючи клопотання про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражної керуючої з урахуванням уточнень до нього, суд визнав його обґрунтованим, таким, що узгоджується з нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Натомість, апеляційний господарський суд вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в цій частині неправомірною, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Судом враховується, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) від 18.10.2018 № 2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010).

Отже законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно з абзацом 5 ч. 2 ст. 30 КУзПБ право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Відповідно до абзацу 2 ч. 6 ст. 30 КУзПБ звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Як вбачається з додатків до поданого Ліквідатором на затвердження судом звіту, нею було проведено наступні збори кредиторів (комітету кредиторів) Будівельної корпорації «УкрАзіаБуд»:

- 27.04.2018 було проведено збори комітету кредиторів, які оформлено протоколом №1, на яких був присутній один кредитор (Головне управління Національної гвардії України), як зазначено у протоколі, з 57788 голосів, що становить 77%. На відповідних зборах вирішено визначити розмір щомісячної основної винагороди арбітражного керуючого, погоджено звіт про здійснення відшкодування витрат ліквідатора та створено фонд для сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого;

- 14.11.2018 було проведено збори комітету кредиторів, які оформлено протоколом №2, на яких був присутній один кредитор (Головне управління Національної гвардії України), як зазначено у протоколі, з 57788 голосів, що становить 77%. На відповідних зборах обрано Селярова Д.М. головою зборів комітету кредиторів, погоджено звіт про затвердження основної винагороди арбітражного керуючого та здійснення відшкодування витрат ліквідатора, прийнято рішення про списання майна - транспортних засобів боржника (Легковий седан-В NISSAN MAXIMA 3,0 V6 2003, легковий седан-В NISSAN ALMERA 1.5 2004, легковий седан-В NISSAN ALMERA 2004, легковий комбі-В SKODA OCTAVIA ELEG Т 2002, легковий седан-В AUDI А8 2001), сформовано ліквідаційну масу боржника;

- 04.06.2019 було проведено збори комітету кредиторів, які оформлено протоколом №3, на яких бул присутній один кредитор (Головне управління Національної гвардії України), як зазначено в протоколі, з 57788 голосів, що становить 77,4%. На відповідних зборах вирішено погодити початкову вартість майна боржника на аукціоні, погоджено звіт основної винагороди арбітражного керуючого та здійснення відшкодування витрат ліквідатора, визначено умови проведення аукціону з продажу майна, яке зазначене в протоколі;

- 31.06.2019 було проведено збори кредиторів, які оформлено протоколом №1, на яких були присутні п`ять кредиторів, як зазначено в протоколі, з 20536 голосів, що становить 18,27 %. На відповідних зборах вирішено перенести збори кредиторів у зв`язку з відсутністю кредитора з найбільшою кількістю голосів;

- 05.12.2019 було проведено збори кредиторів, які оформлено протоколом №2, на яких були присутні два кредитори (Головне управління Національної гвардії України, Головне управління пенсійного фонду України), як зазначено в протоколі, з 57999 голосів, що становить 51,63%. На відповідних зборах вирішено обрати комітет кредиторів у складі 2-х осіб: Головне управління Національної гвардії України, Державну податкову інспекцію у Святошинському районі ГУ ДФС у місті Києві. Для завершення ліквідаційної процедури погодили списання фінансових інвестицій боржника та погодили звіт ліквідатора щодо основної винагороди арбітражного керуючого та здійснення відшкодування витрат ліквідатора за травень-жовтень 2019 року.

29.01.2020 до суду першої інстанції від Сомової І.В. подано клопотання про долучення до матеріалів справи протокол зборів комітету кредиторів від 23.01.2020 №1. На відповідних зборах був присутній один кредитор (Головне управління Національної гвардії України), як зазначено в протоколі, з 57787, 92 голосів, що становить 100 % присутніх. На відповідних зборах вирішено обрати голову комітету кредиторів у особі Головного управління Національної гвардії України. Погоджено звіт ліквідатора. Схвалено звіт про нарахування та виплату основної винагороди арбітражного керуючого у сумі 176 750, 67 грн та здійснення відшкодування витрат ліквідатора у сумі 1 543, 13 грн.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін встановила, що ухвалою господарського суду міста Києва від 23.07.2008 у даній справі Головне управління внутрішніх військ МВС України визнано кредитором боржника на суму 21 652 245,30 грн (IV черги задоволення).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у даній справі Головне управління Національної гвардії України визнано кредитором боржника на суму 36 138 872, 65 грн, з яких 3200,00 грн вимоги першої черги та 36 135 672, 65 грн - вимоги шостої черги.

Відповідно до п.3 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну гвардію України», головний орган військового управління Національної гвардії України, органи військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади Національної гвардії України є правонаступниками відповідних органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих навчальних закладів, навчальних військових частин, органів і підрозділів забезпечення, установ внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України. При цьому акти на право постійного користування земельними ділянками та свідоцтва про право власності на нерухоме майно не потребують переоформлення.

Посилання арбітражного керуючого Сомової І.В., що відповідно до вищевказаного закону здійснилось процесуальне правонаступництво Головного управління Національної гвардії України щодо кредиторських вимог Головного управління Внутрішніх війск Міністерства внутрішніх справ України, визнаних судом у даній справі, не береться судом до уваги, адже, матеріали справи не містять прийнятої до затвердження звіту Ліквідатора ухвали суду першої інстанції про встановлення такого процесуального правонаступництва у даній справі та про заміну кредитора - Головне управління Внутрішніх війск Міністерства внутрішніх справ України на Головне управління Національної гвардії України щодо кредиторських вимог до боржника на суму 21 652 245,30 грн.

До того ж, арбітражний керуючий Сомова І.В. 14.09.2020 звернулась до суду апеляційної інстанції з клопотанням про заміну кредитора. Вказане клопотання ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 у даній справі задоволено, здійснено заміну кредитора у справі №15/857-б Головне управління внутрішніх військ МВС України на його процесуального правонаступника Головне управління Національної гвардії України. Зобов`язано арбітражного керуючого Сомову І.В. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів боржника у даній справі.

Таким чином, апеляційний господарський суд не може вважати підтвердженим матеріалами справи, що Головне управління Національної гвардії України станом на відповідні дати проведення усіх вищевказаних зборів кредиторів та зборів комітету кредиторів мало більшість голосів на цих зборах. Збори кредиторів і комітету кредиторів боржника, проведені 27.04.2018 і оформлені протоколом № 1, проведені 14.11.2018 і оформлені протоколом №2, проведені 04.06.2019 і оформлені протоколом №3, проведені 31.10.2019 і оформлені протоколом №1, проведені 05.12.2019, оформлені протоколом №2, проведені 23.01.2020 і оформлені протоколом №1 не можуть вважатися повноважними та легітимними, оскільки їх проведено без участі кредиторів, які володіють двома і більше третинами голосів.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 48 КУзПБ перші збори кредиторів вважаються повноважними, якщо на них присутні кредитори, які мають не менше ніж дві третини голосів. Якщо перші збори не відбулися через відсутність кредиторів із необхідною кількістю голосів, протягом двох тижнів проводяться повторні перші збори, які вважаються повноважними у разі присутності на них кредиторів, що мають більше половини голосів. Якщо ж і ці збори не відбулися через відсутність кредиторів із необхідною кількістю голосів, протягом двох тижнів проводяться наступні перші збори, які вважаються повноважними у разі присутності на них кредиторів, що мають більше чверті голосів.Кількість голосів кредиторів на зборах визначається відповідно до частини четвертої цієї статті. Конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень (ч.4 відповідної статті).

Так, реєстр вимог кредиторів боржника у даній справі затверджений на суму 116028240, 47 грн та кількість голосів на зборах кредиторів (комітету кредиторів) має визначатись у сумі, кратній затвердженій судом сумі кредиторських вимог відповідного кредитора.

При цьому, при затверджені звіту Ліквідатора суд не звернув уваги, що ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у даній справі Головне управління Національної гвардії України визнано кредитором боржника на суму 36 138 872, 65 грн, з яких 36 135 672, 65 грн - це вимоги шостої черги, які не є конкурсними, оскільки, ці вимоги були заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, відповідно до ст. 23 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на час винесення вказаної ухвали).

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Статтею 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що учасниками зборів кредиторів боржника з правом вирішального голосу є конкурсні кредитори, визнані господарським судом та внесені до реєстру вимог кредиторів.

При цьому КУзПБ (що набрав чинності з 21.10.2019) передбачає, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах кредиторів та комітеті кредиторів.

Отже, Головне управління Національної гвардії України не мало право вирішального голосу на зборах кредиторів (комітету кредиторів) щодо вищевказаної суми кредиторських вимог, визнаних за ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у даній справі.

Тобто, відповідні рішення зборів (комітету кредиторів), у тому числі щодо схвалення звіту ліквідатора про оплату послуг та затвердження винагороди не є легітимними, оскільки кількість голосів кредиторів, що приймали у них участь та голосували на зборах, визначена невірно. Таким чином, належних доказів схвалення звіту ліквідатора про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат до суду не було подано, суд першої інстанції не мав достатніх підстав затверджувати такий звіт.

Статтею 30 КУзПБ передбачено, що звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором (ч. 6 відповідної статті).

При цьому, сума грошової винагороди, яка заявлялась арбітражним керуючим за уточненнями до клопотання від 24.01.2020 (збільшення розміру грошової винагороди та витрат ліквідатора) взагалі не виносилась на розгляд та схвалення зборами комітету кредиторів, що арбітражний керуючий підтвердила в суді апеляційної інстанції.

Також, місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі не наведено мотиви, з яких підстав було задоволено вимоги арбітражного керуючого щодо стягнення грошової винагороди ліквідатора пропорційно тільки с певних кредиторів, а не пропорційно зі всіх кредиторів, як того вимагає законодавство.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції в порушення вимог п. 2 ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, затвердив грошову винагороду та витрати ліквідатора, що не були схвалені правомочними зборами комітету кредиторів.

Щодо доводів ТОВ «Черкасизалізобетонстрой», викладених в його апеляційній скарзі відносно того, що від нього до ТОВ «Етьєн-Вест» відповідно до укладаного договору купівлі-продажу прав вимоги перейшли всі права і обов`язки кредитора у даній справі про банкрутство, тому, на думку скаржника, з нього не повинно бути стягувата сума на оплату винагороди арбітражному керуючому, слід зазначити наступне. Докази процесуального правонаступництва скаржником суду не подані. Матеріали справи не містять ухвали суду щодо здійснення такого правонаступництва та заміну кредитора у справі ТОВ «Черкасизалізобетонстрой» на його процесуального правонаступника ТОВ «Етьєн-Вест». Відповідні доводи ТОВ «Черкасизалізобетонстрой» наведені в апеляційній скарзі відхиляються судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

З урахуванням викладеного суд визнає обґрунтованими доводи скаржників про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення клопотання ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражної керуючої.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Черкасизалізобетонстрой» щодо скасування оскаржуваної ухвали в частині правонаступництва. Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтувань щодо цього питання. При цьому, в судовому засіданні, під час судових дебатів, скаржником було зазначено, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції він просить скасувати в частині нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому та стягнення вказаних сум з кредиторів.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційну скаргу Головного управління ДПС у міста Києві слід задовольнити; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" - задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції від 24.02.2020 у даній справі - скасувати в частині задоволення клопотання арбітражного керуючого Сомової І.В. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та витрат ліквідатора. В решті оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у міста Києві - задовольнити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" - задовольнити частково.

Пункти 3 та 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Києва від 24.02.2020 у справі №15/857-б скасувати.

В решті ухвалу господарського суду Києва від 24.02.2020 у справі №15/857-б залишити без змін.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачених ст.ст. 288-291 ГПК України

Повний текст виготовлено 22.09.2020.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко