РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2020Справа № 910/1644/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 38-44; ідентифікаційний код 16286441)

до 1) Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8; ідентифікаційний код 00037478)

2) Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141

3) Київська міська державна адміністрація (03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корпус 2; ідентифікаційний код 00022527)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3 - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32-А; ідентифікаційний код 26199097)

про стягнення 757 402, 25 грн,

Представники сторін:

від позивача: Лук`яненко Є.В.

від відповідача-1: Логінов О.Ю.

від відповідача-2: Гандзюк Т.О.

від відповідача-3: Геращенко В.І.

від третьої особи: Геращенко В.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів з позовом до Управління державної охорони України, Київської міської ради, в якому позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 757 402, 25 грн, яка складається із сплаченого позивачем земельного податку у період з 15.09.2016 по 25.12.2017 за земельну ділянку, якою він фактично не користувався.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 позовну заяву Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів залишено без руху, позивачу установлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку позовної заяви шляхом подання до суду достовірної інформації щодо ідентифікаційного коду Київської міської ради згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

13.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, в якій позивачем зазначено достовірну інформацію щодо ідентифікаційного коду Київської міської ради згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 11.03.2020.

26.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-2 на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

04.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

11.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про залучення до участі у розгляді справи співвідповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 клопотання Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів про залучення співвідповідачів задоволено частково, залучено до участі у розгляді справи у якості співвідповідача - Київську міську державну адміністрацію та залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3 - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Підготовче засідання відкладено на 25.03.2020.

20.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання третьої особи про відкладення підготовчого засідання, а від позивача докази на виконання вимог ухвали суду від 11.03.2020.

25.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину введений на території України Кабінетом Міністрів України, ухвалою Господарського суду від 25.03.2020 підготовче засідання відкладено на 13.05.2020.

08.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 03.06.2020.

26.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-3 на позовну заяву, яким останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких остання просить суд відмовити у задоволенні позову.

01.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву відповідача-3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 26.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.07.2020.

20.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача-1 про ознайомлення з матеріалами справи.

У судових засіданнях неодноразово оголошувалися перерви з 22.07.2020 до 12.08.2020 та з 12.08.2020 до 09.09.2020.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представники відповідачів-1, 2, 3 та третьої особи заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили суд відмовити в їх задоволенні.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 09.09.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів та третьої особи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

На балансі Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів перебувало нерухоме майно - матеріально-технічна база, розташована за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 12. Земельна ділянка під нерухомим майном, була надана позивачу для обслуговування нерухомого майна відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 007284 від 18.11.1999.

Виконуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 167-р "Про передачу нерухомого майна у м. Києві Управлінню державної охорони" та відповідно до акту від 04.05.2016 приймання-передачі будівель та споруд станом на 30.04.2016 нерухоме майно було передано з балансу Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів в оперативне управління Управлінню державної охорони України.

Позивач зазначає, що листом від 27.07.2016 № 02/2353 звернувся до Київської міської ради із заявою про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою в порядку ст. 141 Земельного кодексу України.

Означений лист позивачем відправлено Київській міській раді згідно з реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції від 28.07.2016, відтак, позивач вказує, що з урахуванням часу поштового обігу по місту Києву, який становить до 3 днів, вказаний лист доставлено відповідачу-2 до 01.08.2016.

Позивач зазначає, що наступна сесія Київської міської ради після отримання заяви позивача про відмову від права користування земельною ділянкою відбулась 15.09.2016, рішення про припинення позивачу права користування земельною ділянкою на підставі добровільної його відмови мало бути прийнято Київською міською радою, саме 15.09.2016.

Водночас, листом від 25.08.2016 № 2 Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повідомив Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів, що питання припинення позивачу права користування земельною ділянкою необхідно вирішувати одночасно з передачею земельної ділянки балансоутримувачу об`єктів нерухомого майна - Управлінню державної охорони України (відповідача-1), розміщеного на земельній ділянці.

Листом від 06.07.2017 № 02/1935 позивач повторно звернувся до Київської міської ради (відповідача-2) із заявою про припинення права користування земельною ділянкою.

Проте, у відповідь на вказане звернення Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) листом від 02.08.2017 № 3 повідомив позивача про долучення вищевказаного листа до матеріалів справи № А-23654 для врахування.

Відтак, позивач вказує, що відповідачем-2 знову не було вжито заходів щодо припинення Державному підприємству "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів, права користування земельною ділянкою.

Крім того, позивач посилається на те, що оскільки у відповідача-1 в силу ст. 120 Земельного кодексу України виникло право користування земельною ділянкою під нерухомим майном, він зобов`язаний був звернутись до Київської міської ради для оформлення цього права у встановленому порядку.

Позивач вказує, що зважаючи на тривалість процедур, визначених Тимчасовим порядком та Регламентом Київської міської ради, підготовка усіх необхідних документів ваповідачем-1 та відповідно прийняття відповідачем-2 рішення щодо передачі у користування земельної ділянки Управлінню державної охорони України мало б відбутись на сесії Київської міської ради, яка відбулася 15.09.2016.

Проте, відповідачем-1 та відповідачем-2 не було вижито визначених ст. 123 Земельного кодексу України, Тимчасовим порядком та Регламентом Київської міської ради, дій щодо оформлення за відповідачем-1 права користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим позивач листом від 10.07.2017 № 05/1969 звернувся до відповідача-1 стосовно вжиття заходів щодо прискорення оформлення ним права користування земельною ділянкою.

Однак, незважаючи на звернення позивача до відповідача-1 та відповідача-2 щодо припинення права користування земельною ділянкою, відповідачем-2 лише 07.12.2017 було прийнято розпорядження № 1583 "Про надання Управлінню державної охорони України у постійне користування земельної ділянки для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної складської бази на вул. Полярній, 12 в Оболонському районі", яким Державному підприємству "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів припинено право постійного користування земельною ділянкою та надано відпповідачу-1 у постійне користування земельну ділянку.

Таким чином, відповідач-1 всупереч статей 116, 125 Земельного кодексу України користувався земельною ділянкою у період з 16.09.2016 по 25.12.2017 без оформлення цього права у встановленому порядку, а відповідно весь цей період часу право користування земельною ділянкою залишалось зареєстрованим за позивачем, який фактично землею не користувався.

Відтак, звертаючись до суду з даним позовом позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилається на протиправну поведінку відповідача-1, яка полягає в тому, що після прийняття нерухомого майна Управління державної охорони України в порушення ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України зволікало з оформленням прав на земельну ділянку, в той час, як відповідно до Тимчасового порядку та Регламенту Київської міської ради він повинен був підготувати та надати усі необхідні документи для прийняття рішення відповідачем-2 на черговій сесії 15.09.2016 щодо передачі земельної ділянки в користування відповідачу-1. У зв`язку з цим у період з 15.09.2016 по 25.12.2017 відповідач-1 користувався земельною ділянкою без оформлення у встановленому порядку прав на неї.

В той же час, протиправність поведінки відповідача-2 полягає у зволіканні з прийняттям рішення про припинення позивачу права користування земельною ділянкою за добровільною відмовою в порушення ст. 142 Земельного кодексу України, оскільки вказане рішення також мало бути прийнято відповідачем-2 на черговій сесії, яка відбулася 15.09.2016.

Отже, позивач вказує, що такі протиправні дії відповідачів у період з 15.09.2016 по 25.12.2017 завдали позивачу шкоди, оскільки, Державним підприємством "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів було сплачено земельний податок в розмірі 757 402, 25 грн за земельну ділянку, якою позивач фактично не користувався.

У поданому відповідачем-1 відзиві, останній вказує, що вимоги позивача не можуть бути задоволенні, оскільки положеннями чинного законодавства передбачено, що виникнення права власності чи права оперативного користування на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи права постійного користування земельною ділянкою у відповідача-1, а також автоматичного припинення цих прав у позивача. Відповідач-1 вказує, що набуття права на нерухоме майно є підставою для переходу права на постійне користування землею, при тому, оформлення такого права здійснюється у встановленому чинним законодавством порядку.

У поданому відповідачем-2 відзиві останній вказує, що твердження позивача про бездіяльність Київської міської ради є помилковими, оскільки, земельна ділянка щодо якої виник спір, належить до державної власності. Київська міська рада в силу законодавчих приписів не наділення повноваженнями з приводу володіння, користування чи розпорядження землями державної власності, що знаходяться в межах міста Києва. Крім того, до компетенції органу місцевого самоврядування не належить вирішення тих чи інших питань державного значення, у зв`язку з чим доводи щодо бездіяльності Київської міської ради та, як наслідок спричинення шкоди є необґрунтованими.

Відповідач-3 у поданому відзиві вказує, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що позивач всупереч вимогам п. 6 Акту від 04.05.2016 та нормам законодавства звернувся із заявою про припинення користування земельною ділянкою не до Київської міської державної адміністрації, а до Київської міської ради. При тому, виникнення права власності чи права оперативного користування на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи права постійного користування земельною ділянкою у відповідача-1, а також, автоматичного припинення цих прав у позивача.

Крім того, відповідач-3 вказує, що зобов`язання сплачувати земельний податок є податковим зобов`язанням і не є передбаченим статтями 22, 1166 ЦК України заходом відальності за вчинене особою правопорушення.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішення.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Так, зі змісту означеної норми закону випливає, що право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях.

Такі повноваження на території міста Києва є виключно компетенцією Київської міської ради.

Рішенням Київської міської ради від 22.04.1999 № 212/313 "Про оформлення права користування земельними ділянками" вирішено оформити Державному підприємству "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів за умови виконання пункту 1 додатку 6 до цього рішення право постійного користування земельною ділянкою площею 2,77 га для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної складської бази на вул. Полярній, 12 в Оболонському районі, відведеною згідно з рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 12.03.69 № 363 "Про відвід управлінню справами ЦК ЛКСМ України земельної ділянки для будівництва прирейкового складу паперу комбінату друку "Молодь" у зв`язку з передачею підприємству права володіння базою (Установча угода від 31.10.91, перелік виробничих фондів та інших засобів і об`єктів поліграфкомбінату "Молодь", доданий до Установчої угоди), визнано таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 12.03.69 № 363 "Про відвід управлінню справами ЦК ЛКСМ України земельної ділянки для будівництва прирейкового складу паперу комбінату друку "Молодь".

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 167-р "Про передачу нерухомого майна у м. Києві Управлінню державної охорони" та відповідно до акту від 04.05.2016 приймання-передачі будівель та споруд станом на 30.04.2016 нерухоме майно було передано з балансу Поліграфкомбінату "Україна" в оперативне управління та на баланс Управління державної охорони України.

Відповідно до акта приймання-передачі будівель та споруд станом на 30.04.2016 комісією у складі представників позивача та відповідача-1 04.05.2016 засвідчено факт передачі Державним підприємством "Поліграфічний комбінат "Україна" нерухомого майна та прийняття Управлінням державної охорони України в оперативне управління та на баланс будівель та споруд за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 12.

Згідно з пунктом 6 вказаного акта на позивача відповідно до статей 120, 142 Земельного кодексу України покладено обов`язок подання до Київської міської державної адміністрації заяви про відмову від земельної ділянки площею 2, 8109 га з наданням необхідних документів на користь Управління державної охорони України.

Як про це вказує позивач та що у свою чергу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів, листом від 27.07.2016 № 02/2353 звернулося до Київської міської ради із заявою про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою в порядку ст. 141 Земельного кодексу України.

Позивач зазначає, що лист ним відправлено Київській міській раді згідно з реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції від 28.07.2016.

Відтак на переконання позивача з урахуванням часу поштового обігу по місту Києву, який становить до 3 днів, вказаний лист доставлено відповідачу-2 до 01.08.2016.

Отже, зважаючи, що наступна сесія Київської міської ради після отримання заяви позивача про відмову від права користування земельною ділянкою відбулась 15.09.2016, рішення про припинення позивачу права користування земельною ділянкою на підставі добровільної його відмови, на його думку, мало бути прийнято Київською міською радою, саме 15.09.2016.

Втім, 15.09.2016 Київською міською радою не було прийнято рішення про припинення права користування позивача земельною ділянкою.

Відтак, позивач вказує про протиправність поведінки відповідача-2, яка полягає у зволіканні з прийняттям рішення про припинення позивачу права користування земельною ділянкою за добровільною відмовою в порушення ст. 142 Земельного кодексу України.

Водночас, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" визначено, що з дня набрання чинності Законом у державній власності залишаються, зокрема, розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Положеннями ст. 17, 122 Земельного кодексу України унормовано, що повноваження щодо розпорядження землями державної власності в межах міста Києва належить Київській міській державній адміністрації, крім випадків, визначених частинами 4, 8 ст. 122 Земельного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, земельна ділянка площею 2,77 га по вул. Полярній, 12 в Оболонському районі м. Києва належить до державної власності.

Відтак, Київська міська рада в силу приписів закону не наділена повноваженнями з приводу володіння, користування чи розпорядження землями державної власності, що знаходиться в межах міста Києва.

Однак, позивач в порушення вимог п. 6 акта та норм законодавства звернувся із заявою про припинення користування земельною ділянкою не до Київської міської державної адміністрації, а до Київської міської ради.

Таким чином, суд дійшов висновку, що якщо до компетенції органу місцевого самоврядування не належить вирішення тих чи інших питань державного значення, то говорити про протиправність поведінки або бездіяльність Київської міської ради, та як наслідок, спричинення шкоди не вбачається за можливе.

Крім того, судом не беруться до уваги твердження позивача викладені у відповіді на відзив на позовну заяву відповідача-3 стосовно того, що у період його звернення до Київської міської ради із заявами про припинення права користування спірною земельною ділянкою існувала правова невизначеність зі статусом та формою власності цієї земельної ділянки. Оскільки, судом встановлено, що спірна земельна ділянка належить до державної власності, а Київська міська рада не наділена повноваженнями з приводу володіння, користування чи розпорядження землями державної власності, що знаходиться в межах міста Києва.

За приписами ст. 141 Земельного кодексу України однією із підстав припинення користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Частини 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України передбачають, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Отже, як про це вказувалося вище, позивач листом від 27.07.2016 № 02/2353 звернувся до Київської міської ради із заявою про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою в порядку ст. 141 Земельного кодексу України.

Листом від 25.08.2016 № 2 Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повідомив Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів, що питання припинення останньому права користування земельною ділянкою необхідно вирішувати одночасно з передачею земельної ділянки балансоутримувачу об`єктів нерухомого майна - Управлінню державної охорони України (відповідача-1), розміщеного на земельній ділянці.

Листом від 06.07.2017 № 02/1935 позивач повторно звернувся до Київської міської ради із заявою про припинення права користування земельною ділянкою.

У відповідь на вказане звернення Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація листом від 02.08.2017 № 3 повідомив позивача про долучення вищевказаного листа до матеріалів справи № А-23654 для врахування.

Так, відповідно до п. 1.1. Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 № 182/342 (в редакції рішення Київської міської ради від 10.03.2016 № 144/144) Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та згідно із законодавством забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), безпосередньо підпорядковується Київському міському голові, а з питань управління землями державної власності, розпорядження якими здійснює виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації).

Департамент у межах своєї компетенції здійснює управління землями комунальної власності територіальної громади міста Києва, землями державної власності в межах міста Києва, розпорядником яких є виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), забезпечує проведення в місті земельної реформи, раціональне використання та охорону цих земель на території міста.

Пунктом 3.11. Положенням про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департамент, зокрема, розробляє в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, готує та подає розпорядження Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з питань розпорядження землями в межах міста Києва, надання земельних ділянок у користування, вилучення земельних ділянок.

Як про це вказує відповідач-1 та що у свою чергу встановлено судом, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, (індексний номер 84461396) 31.03.2017 Управління державної охорони України набуло права оперативного управління на передані позивачем нежитлові приміщення на вул. Полярній, 12 в м. Києві, запису про реєстрацію речового майна № 19853934.

27.04.2017 відповідач-1 надіслав до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) заяву № 2/9/2-597 щодо державної реєстрації права державної власності на земельну ділянку на вул. Полярній, 12, кадастровий номер :78:045:0001.

17.05.2017 відповідач-1 листом за № 2/9/2-706 звернувся до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) з проханням надати висновок щодо можливості передачі земельної ділянки у постійне користування для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної складської бази по вул. Полярній, 12 м. Києва без розроблення документації із землеустрою, без зміни меж та цільового призначення земельної ділянки.

За результатами розгляду цього звернення Департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) (відповідач-3) листом від 09.06.2017 № 0 повідомив відповідача-1 про необхідність уточнення форми власності на землю у витягу з Державного земельного кадастру та відсутність інформації про код виду цільового призначення земель відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель".

12.06.2017 відповідач-1 листом № 2/9/2-840 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про надання коду виду цільового призначення вказаної земельної ділянки.

Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві листом від 26.07.2017 № 10-26-022-6184/2-17 було надано запитувану інформацію, а також зазначено, що відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, зміни до відомостей про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру за заявою власника чи користувача земельної ділянки.

18.08.2017 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) надав висновок за № 1, відповідно до якого передача земельної ділянки відповідачу-1 для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної складської бази на вул. Полярній, 12 м. Києва без складання документації із землеустрою, за умови використання земельної ділянки у відповідності до встановлених у натурі (на місцевості) меж, без зміни цільового призначення є можливою.

26.09.2017 виконавчий орган КМР (КМДА) листом № 001-2691 повідомив відповідача-1 про те, що підготовлено проект розпорядження "Про надання Управлінню державної охорони України у постійне користування земельної ділянки для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної складської бази на вул. Полярній, 12 в Оболонському районі", який буде розглянуто відповідно до Регламенту виконавчого органу КМР (КМДА).

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження виконавчого органу КМР (КМДА) від 07.12.2017 № 1583 позивачеві припинено, а відповідачу-1 надано право постійного користування земельною ділянкою по вул. Полярній, 12 м. Києва площею 2,8109 га (кадастровий номер :78:045:0001) для експлуатації та обслуговування матеріально-технічної складської бази.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер 109737956) право Управління державної охорони України набуло на постійне користування вказаною земельною ділянкою виникло 26.12.2017.

Відтак, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 757 402, 25 грн.

Підстави з якими позивач пов`язує можливість стягнення такої шкоди останній посилається на протиправну поведінку відповідача-1, яка полягає в тому, що після прийняття нерухомого майна Управління державної охорони України в порушення ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України зволікало з оформленням прав на земельну ділянку, в той час, як відповідно до Тимчасового порядку та Регламенту Київської міської ради він повинен був підготувати та надати усі необхідні документи для прийняття рішення відповідачем-2 на черговій сесії 15.09.2016 щодо передачі земельної ділянки в користування відповідачу-1.

Протиправність поведінки відповідачів-2, 3 полягає у зволіканні з прийняттям рішення про припинення позивачу права користування земельною ділянкою за добровільною відмовою в порушення ст. 142 Земельного кодексу України, оскільки вказане рішення також мало бути прийнято на черговій сесії, яка відбулася 15.09.2016.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1173 ЦК України закріплено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Так, суд зазначає, що приписи ст. 1173 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.

Відтак, суд вказує, що основним предметом доказування та відповідно встановлення у даній справі є дії (бездіяльність) відповідачів, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, адже, відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки.

За приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд в силу приписів частини першої статті 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлені судом фактичні обставини викладаються в судовому рішенні з посиланням на докази, на підставі яких їх встановлено.

Положеннями статей 125, 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу Україн у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Нормами статей 182, 334 Цивільного кодексу України та вимогами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації та виникають і припиняються з моменту їх державної реєстрації.

Отже, аналіз викладених вище положень законодавства дає підстави для беззаперечного висновку, що виникнення права власності чи права оперативного користування на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи права постійного користування земельною ділянкою у відповідача-1 - Управління державної охорони України, а також автоматичного припинення цих прав у позивача.

Підставою для переходу права на постійне користування землею є набуття права на нерухоме майно, втім, оформлення такого права здійснюється в установленому чинним законодавством порядку.

Як було встановлено судом вище, відповідачем-1 були вчинені всі необхідні дії, що передбачені чинним законодавством та відповідно 26.12.2017 набуто в постійне користування земельну ділянку по вул. Полярній, 12 м. Києва.

Водночас, суд вказує, що позивач посилаючись на зволікання відповідача-1 з переоформленням прав на земельну ділянку, не посилається на відповідні положення законодавства, якими встановлено обов`язок і строк, в який відповідач-1 зобов`язаний здійснити таке переоформлення.

Таким чином, з огляду на те, що судом встановлено, що відповідача-1 було вчинено низку відповідних дій і відповідно оформлено право постійного користування земельною ділянкою, та зважаючи на те, що позивачем не доведено з посиланням на вірогідні засоби доказування покладення на відповідача-1 обов`язку у певний строк здійснити таке переоформлення, то за таких обставин, суд не вбачає підстав дійти висновку про зволікання відповідача-1 в переоформленні спірної земельної ділянки.

Крім того, з огляду на викладені вище обставини, не знаходять також свого підтвердження доводи позивача щодо зволікання відповідачів-2, 3 з припиненням позивачу права користування земельною ділянкою за добровільною відмовою.

При тому, суд вказує, що позивачем не доведене неправомірності дій відповідачів, що призвели до завдання шкоди.

Суд також звертає увагу на тому, що позивач не наведено обґрунтування довів в площині наявності причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями за завданою шкодою.

Згідно з підпунктом 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України землекористувачі є платниками земельного податку.

Земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди підпункти 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (підпункт 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України).

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (підпункт 286.1 статті 286 ПК України).

За вимогами пункту 287.1 статті 287 ПК України землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права користування земельною ділянкою.

Згідно з підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Тобто земельний податок є формою плати за землю та входить до складу податку на майно. Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України податок на майно відноситься до місцевих податків.

Отже, суд вказує, що зобов`язання сплачувати земельний податок є податковим зобов`язанням.

Зважаючи на встановлені вище судом обставини, у період з 15.09.2016 по 25.12.2017 на Державне підприємством "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів було покладено обов`язок по сплаті земельного податку за земельну ділянку по вул. Полярній, 12 м. Києва, не дивлячись на те, що позивач фактично нею не користувався.

Отже, позивач сплативши земельний податок в розмірі 757 402, 25 грн у період з 15.09.2016 по 25.12.2017 за земельну ділянку, виконав покладене на нього податкове зобов`язання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 38-44; ідентифікаційний код 16286441) до Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8; ідентифікаційний код 00037478), Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141 та Київської міської державної адміністрації (03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корпус 2; ідентифікаційний код 00022527), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3 - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32-А; ідентифікаційний код 26199097) про стягнення 757 402, 25 грн - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.09.2020

Суддя Д.О. Баранов