ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 Справа № 917/669/20

за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» вул. Комарова, 59, смт. Варва, Чернігівська область, 17600

до 1. Фізичної особи-підприємця Міндабаєва Олександра Кенжебековича, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1

2. Фізичної особи-підприємця Ольшницького Олександра Анатолійовича, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

про визнання додаткової угоди до договору підряду недійсною та стягнення 555017 грн. за виконанні роботи

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача Буряк О.І., док. в справі

від відповідача 1) не з"явився.,

від відповідача 2) не з"явився,

представник відповідачів Юхимович В.Ф., док. в саправі

представник відповідачів Юхимович С.А., док. в справі

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Міндабаєва Олександра Кенжебековича та Фізичної особи-підприємця Ольшницького Олександра Анатолійовича про недійсним договору про надання послуг №12 від 06.07.2019.

Ухвалою від 27.04.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 02.06.20, запропонував відповідачам протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

27.05.20 від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони проти позову заперечили (вх. № 5622).

Ухвалою від 02.06.2020р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 25.06.20, витребувати у відповідачів оригінал договору №12 про надання послуг від 06.07.2019 та оригінал акту приймання-передачі товару від 11.07.2019, запропонувати учасникам справи вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження.

05.06.20 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 6043).

24.06.20 від відповідачів надійшло клопотання, в якому він просив приєднати до матеріалів справи докази, а саме: копію протоколу випробувань біологічного засобу захисту рослин (трихограми) № 0862-Р від 04.06.20, копію листа направленого на адресу Начальника Державної екологічної інспекції центрального округу, докази направлення листа адресату (вх. № 6585).

Судом клопотання задоволене, докази приєднані до матеріалів справи, про що зазначено в ухвалі суду від 25.06.20.

Ухвалою від 25.06.2020р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 04.08.20.

04.08.20 від відповідачів надійшли: (1) заява про надання суду оригіналів витребуваних судом документів (для огляду) та нотаріально засвідчених копії цих документів, (2) клопотання про залучення до матеріалів справи судових рішень з аналогічними правовідносинами.

Ухвалою від 04.08.2020р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 03.09.20.

03.09.20 від відповідачів надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

В підготовчому засіданні 03.09.20 суд протокольною ухвалою задовольнив дане клопотання.

В підготовчому засіданні 03.09.20 суд розглянув клопотання про призначення судової технічної експертизи (заявлене у відповіді на відзив) та відхилив його як безпідставне з огляду на відсутність сукупності умов, визначених частиною 1 статті 99 ГПК України, зокрема, позивачем не доведено суду, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи (з урахуванням підстав та предмету позову), необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Ухвалою від 03.09.20 р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 17.09.20.

В судовому засіданні 17.09.20 суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову, вступне слово представників відповідачів стосовно заперечень проти заявленого позову, з`ясував обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив докази, якими вони обгрунтовуються, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Позивачем позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Представники відповідачів просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 17.09.20. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

Фізичною особою - підприємцем Міндабаєвим Олександром Кенжебековичем та фізичною особою - підприємцем Ольшницьким Олександром Анатолійовичем укладено договір №12 від 06.07.2019 про надання послуг.

За умовами договору замовник (ФОП Міндабаєв O.K.) доручив, а виконавець (ФОП Ольшницький O.A.) був зобов`язаний виконати роботи по передачі (поставці), біологічного засобу захисту рослин - трихограми в кількості, передбаченій даним договорові, а замовник зобов`язався оплатити послуги згідно умов договору.

Із преамбули договору №12 від 06.07.2019 вбачається, що його укладено на виконання зобов`язань за договором №27/06-03 від 27.06.2019, укладеного між СТОВ «Дружба-Нова» та ФОП Міндабаєв O.K.

За змістом п.2.1. договору виконавець зобов`язується передати (поставити) біопродукцію (трихограму) замовнику в кількості 2,7млрд особин.

Ціна біопродукції становить 300грн за 1млн особин трихограми. Загальна вартість продукції без ПДВ становить 810 000грн. (п.3.1 договору).

Розділом 4 Договору встановлено порядок здійснення оплати.

Сторони встановили, що спосіб розрахунку за товар - готівковий.

Розрахунки за передачу (поставку) біопродукції здійснюються замовником лише за фактично отриманий товар на підставі акту приймання товару. ,

Оплата здійснюється в національній валюті України.

За актом приймання-передачі товару від 11.07.2019 виконавець (ФОП Ольшницький O.A.) передав, а замовник (ФОП Міндабаєв O.K.) прийняв та оплатив біопродукцію (біологічний засіб захисту рослин - трихограму) в кількості, якості, вартості, встановлених договором.

Підписанням цього акту виконавець та замовник підтверджують факт передачі (поставки) та прийняття товару на загальну вартість 810 000грн без ПДВ.

Договір №12 від 06.07.2019 та акт приймання-передачі товару від 11.07.2019 містять підписи та печатки сторін.

Позивач вважає, що вказаний вище Договір №12 від 06.07.2019 (надалі - Договір), який був укладений між відповідачами, є фіктивним, тобто вчинений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлювались.

Вказаний Договір позивач просить визнати недійсним, оскільки вважає, що вказаний вище Договір №12 від 06.07.2019, який був укладений між відповідачами, є фіктивним, тобто вчинений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлювались.

Так, за твердженням позивача, про фіктивність Договору № 12 від 06.07.2019 укладеного між відповідачами свідчить наступне: Відповідач-1 не замовляв у Відповідача-2 будь-яких послуг за Договором та не проводив з ним жодних розрахунків по такому Договору, фактично укладаючи Договір Відповідач-1 мав намір уникнути відповідальності за невиконання ним своїх зобов`язань за Договором №27/06-03 від 27.06.2019, укладеного ним із СТОВ «Дружба-Нова». Обидві сторони Договору діяли з умислом, що згідно зі статтями 203, 215 ПК України є підставою для визнання Договору недійсним.

Крім того, позивач вказав на наступні обставини: відповідачами в Договорі № 12 та акті приймання-передач до нього зазначено, що вони підписувались між ними на виконання зобов`язань за Договором №27/06-03 від 27.06.2019; дата договору №12 не відповідає фактичній даті його укладення; відсутність в договорі №12 порядку приймання-передачі такої специфічної продукції як комахи за кількістю в такій значній кількості особин; порушення порядку розрахунків між відповідачами за договором №12; у відповіді на претензію відповідачем №1 зазначено, що кошти витрачено на виготовлення трихограми, тож, на думку позивача, вказане свідчить, що відповідач №1 самостійно виготовляв трихограму, а не купував її у відповідача №2.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копії договору на авіаційне виконання робіт по розселенню трихограми №27/06-03 з додатками, договору про надання послуг №12 від 06.07.2019, акту приймання-передачі від 11.07.2019, відзиву на позов ФОП Міндабаєва, претензії від 30.07.2019, відповіді на претензію, адвокатського запиту та відповіді Ольшницького O.A., адвокатського запиту та роз`яснень на нього

Відповідачі, заперечуючи проти позову, вказали на наступні обставини: відповідач №1 та відповідач №2 укладаючи договір №12 від 06.07.2019 року дійшли згоди щодо істотних умов договору та вчинили вказаний правочин на умовах та в порядку викладеному в договорі відповідно до вимог чинного законодавства. На виконання взятих на себе зобов`язань за договором №1 відповідач №2 передав трихограму у кількості 2,7 млрд. особин, а відповідач №1 оплатив продукцію в сумі 810 000, 00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі товару від 11.07.2019 року. Вказана трихограма на даний час знаходиться на зберіганні у відповідача №1. Жодних претензій щодо якості та кількості продукції, строків виконання договору та порядку розрахунків між сторонами в процесі виконання Договору №12 так і після його виконання не пред`являлося. Станом на момент звернення позивача з позовом до відповідачів, Договір №12 від 06.07.2019 року є фактично виконаним. Жодні наведені позивачем доводи та докази в обґрунтування позовної заяви не доводять фіктивності договору № 12 від 06.07.2019 року, не доводять вини сторін договору №12 на вчинення фіктивного правочину та не доводять, що метою укладення такого договору була відсутність правових наслідків, обумовлених у договорі.

На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачі надали наступні докази: копії виписок з ЄДР ; копію листа Державної податкової інспекції у м. Полтава; копію свідоцтва платника єдиного податку; копію та оригінал договору №12 від 06.07.2019 року; копію та оригінал акту приймання-передачі від 12.07.2019 року; копію листа від 24.07.2019 року за вих. №24/07-04; копію книги обліку доходів; копію податкової декларації; копії протоколів випробувань; копію заяви на ім`я начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу від 27.08.2020 року .

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Предметом доказування у даній справі є порушення прав позивача оспорюваним договором № 12 від 06.07.2019 року та наявність підстав для визнання договору від № 12 від 06.07.2019 року недійсним.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За ст. 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового результату.

Правочин - це основна підстава виникнення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Таким чином, договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Саме по собі порушення сторонами договору при його укладенні окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо судом не буде встановлено, що укладеним договором порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним.

Судом встановлено, що 27.06.2019 року між Фізичною особою - підприємцем Міндабаєвим Олександром Кенжебековичем (відповідач №1, виконавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (позивач, замовник) укладено договір на авіаційне виконання робіт по розселенню трихограми №27/06-03 з додатками.

У пункті 1.1. даного договору сторони погодили, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з виконання робіт по розселенню трихограми (далі РТ) на кукурудзу для захисту посіві від стеблового метелика. Види, обсяги і терміни робіт визначаються сторонами у технічному завданні на кожен вид робіт, який є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору № 27/06-03 виконавець має право виконувати роботи як своїми силами, так і з залученням субпідрядників. Залучення субпідрядника не впливає на права, обов`язки та відповідальність виконавця, що передбачені цим Договором.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Крім того, суд зазначає, що спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Тому, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен керуватися наданими йому законом правами, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути спрямований на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права. Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під поняттям "охоронюваний законом інтерес", відповідно до рішення Конституційного суду України від 01.12.2004р. № 18-рп/2004, необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Проте, при зверненні до суду з даним позовом позивачем не було доведено належними доказами порушення його права чи інтересу спірним договором, оскльки позивач не єстороною оспорюваного договору, жодних прав та обовязків цей договір для позивача не створює.

Посилання позивача на те, що договір № 12 може бути намаганням відповідача 1 уникнути відповідальності за невиконання останнім своїх зобов`язань за Договором № 27/06-03 від 27.06.2019, спростовуються умовами самого договору № 27/06-03. Так, відповідно до п. 1.3 Договору № 27/06-03 виконавець має право виконувати роботи як своїми силами, так і з залученням субпідрядників. Залучення субпідрядника не впливає на права, обов`язки та відповідальність виконавця, що передбачені цим Договором.

Питання ж відповідальності відповідача 1 за договором № 27/06-03 від 27.06.2019 виходить за межі дослідження у даній справі та має досліджуватися в іншому провадженні.

Так, судом встановлено, що господарським судом Полтавської області розглядалася справа №917/1691/19 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-Нова" до Фізичної особи-підприємця Міндабаєва Олександра Кенжебековича про стягнення 808605,00 грн., у тому числі 673837,50 грн. - повернення попередньої оплати за договором № 27/06-03 на авіаційне виконання робіт по розселенню трихограми від 27.06.2019р. та 134767,50 грн. - штрафу.

02.09.2020 Господарським судом Полтавської області прийнято рішення по справі №917/1691/19 про відмову в задоволенні позову. Рішення у вказаній справі не набрало на даний час законної сили.

Отже, позивачем не обґрунтовано та не підтверджено доказами які саме його права і яким чином буде відновлено в результаті визнання недійсним договору №12.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що позивач, звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору, не будучи стороною цього договору, зобов`язаний довести яким чином такий договір порушує його охоронювані законом права та інтереси, а суд, в залежності від встановлених обставин, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Матеріали справи не містять, а позивач не довів належними та допустимими в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами порушення його прав оспорюваним договором та того факту, що всі учасники спірного правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач у своїй позовній заяві не є підставою для визнання Договору недійним, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як наслідок, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до чинного господарського процесуального законодавства, сплачені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.09.2020

Суддя Киричук О.А.