УХВАЛА

25 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/11005/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020

за позовом публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії"

до: Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (попередня назва - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України);

публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

про визнання свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 82116 недійсним,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2020 (згідно зі штампом вхідної кореспонденції Касаційного господарського суду - далі КГС ВС) публічне акціонерне товариство "Сбербанк Росії" (далі - ПАТ "Сбербанк Росії", скаржник) звернулося до КГС ВС з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 (дата складення повного тексту постанови - 18.08.2020) зі справи № 910/11005/16; залишити рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2016 без змін. Крім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження спірної постанови апеляційного господарського суду та зупинити її дію в частині стягнення судового збору до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Частинами першою та другою статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. До відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження.

Заперечень на касаційну скаргу по цій справі не надходило.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Положеннями частини четвертої статті 294 ГПК України визначено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Проаналізувавши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що вона відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо форми та її змісту. Так касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, в чому полягає порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції після апеляційного перегляду справи апеляційною інстанцією, з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, пунктів 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 3 частини третьої статті 310 ГПК України.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд вважає, що подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження спірної постанови апеляційного господарського суду, Верховний суд зазначає про таке.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження спірної постанови апеляційної інстанції скаржник обґрунтовує тим, що постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/11005/16 ухвалена 10.08.2020, повний текст складено 18.08.2020, скаржником отримана 25.08.2020, що підтверджується інформацією про відстеження даного листа на сайті http://ukrposhta.ua, а також копією конверта Північного апеляційного господарського суду, долученого до касаційної скарги.

За таких обставин надіслана 10.09.2020 до КГС ВС касаційна скарга у справі № 910/11005/16 подана із дотриманням вимог частини другої статті 288 ГПК України, через строк на касаційне оскарження в даному випадку був пропущений з поважних причин, які не залежали від волі сторони у справі, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Щодо клопотання скаржника про зупинення виконання спірної постанови в частині стягнення судового збору у розмірі 4 134 грн. за розгляд апеляційної скарги до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивовано тим, що скаржник є іноземною юридичною особою, яка зареєстрована та здійснює свою діяльність на території Російської Федерації. На думку ПАТ "Сбербанк Росії" передчасна сплата вказаної суми судового збору, так само як і повернення їх скаржнику у випадку задоволення касаційної скарги є ускладненим та потребуватиме процедури визнання та виконання рішення іноземного суду.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Однак необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (§ 43).

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

Враховуючи викладене, зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення й з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції належно обґрунтованих підстав для висновку про необхідність зупинення виконання спірної постанови апеляційної інстанції у справі, у задоволенні клопотання скаржника слід відмовити.

Поряд із зазначеним Верховний Суд звертає увагу, що ПАТ "Сбербанк Росії" в описовій та прохальній частинах касаційної скарги просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 зі справи № 910/11005/16; залишити рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2016 без змін. Водночас судового рішення, ухваленого господарським судом міста Києва від 18.08.2016 у справі №910/11005/16 не існує. При цьому зі змісту заяви про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що скаржник посилається про задоволення його позову рішенням господарського суду міста Києва від 10.08.2016 у цій справі.

Аналіз положень статті 308 ГПК України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень (передати справу повністю або частково на новий розгляд, ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції тощо).

Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - Європейський Суд) в рішення від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України". Європейський Суд визнав, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак вони не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на касаційне оскарження судового рішення, а також, враховуючи допущену скаржником очевидну технічну описку, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для залишення касаційної скарги без руху з цих підстав. Такий висновок зроблено із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони, забезпеченням її права на касаційне оскарження судового рішення та рівності сторін.

Керуючись статтями 234, 288, 294, 332 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Поновити публічному акціонерному товариству "Сбербанк Росії" пропущений строк подання касаційної скарги.

2. Відкрити касаційне провадження зі справи № 910/11005/16 за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії".

3. Призначити розгляд касаційної скарги в засіданні Касаційного господарського суду на 22 жовтня 2020 року об 11:20 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. № 302.

4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 12 жовтня 2020 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Публічному акціонерному товариству "Сбербанк Росії" уточнити пункт 5 прохальної частини касаційної скарги до 02.10.2020 (за адресою: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6).

6. Довести до відома учасників справи, що явка їх представників у судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

7. Відмовити у задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії" про зупинення постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 у справі № 910/11005/16 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

8. Витребувати матеріали справи № 910/11005/16 господарського суду міста Києва за позовом публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії" до: Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (попередня назва - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України); публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 82116 недійсним.

9. Копію ухвали надіслати до господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова