СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2020 р. Справа № 922/166/20

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий (суддя-доповідач): Судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: Стойка О.В. Пелипенко Н.М., Пушай В.І. Склярук С.І. Васильєв С.О. - особисто Корнієнко О.В. - адвокат за договором Каламайко Д.Ю. - особисто не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича м.Харків
на рішення господарського суду Харківської області
Від 26.05.2020р.
у справі №922/166/20 (суддя Шарко Л.В.)
за позовом: Фізичної особи-підприємця Васильєва Сергія Олексійовича м.Харків
До третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича м.Харків Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) м.Київ визнання недійсним свідоцтво на знак для товарів і послуг

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до господарського суду Харківської області звернулася Фізична особа-підприємець Васильєв Сергій Олексійович, м. Харків (далі-Позивач) з позовом до Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича, м. Харків (далі-Відповідач) про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг № 265289 від 25.09.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 лютого 2020 року у справі №922/166/20 було залучено Державне підприємство Український інститут інтелектуальної власності (Укрпатент) м. Київ, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 травня 2020 року по справі №922/166/20 позовні вимоги Позивача - задоволено, визнано недійсним свідоцтво на знак для товарів і послуг № 265289 від 25.09.2019 року.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить спірне рішення господарського суду Харківської області № 922/166/20 від 26 травня 2020 року скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг № 265289 від 25.09.2019 року, а також здійснити розподіл судових витрат з покладенням їх на Позивача.

Разом з апеляційними вимогами Відповідачем було заявлено клопотання про витребування від Публічного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" м. Київ інформації та копії підтверджуючих документів щодо дати відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на Позивача, а також про витребування від ТОВ "Хостінг Україна" м. Київ інформації та копії підтверджуючих документів стосовно того, за ким зареєстровано доменне ім`я: "775.com.ua.", станом на грудень 2015 та на 21 лютого 2020 року. У разі якщо доменне ім`я зареєстроване за фізичної особою, Відповідач просив суд витребувати інформацію про прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер платника податків, адресу реєстрації місця проживання/передування фізичної особи-підприємця, іншу наявну у реєстратора інформацію, пов`язану з фізичною особою. Також, якщо вищезазначене доменне ім`я зареєстровано за Позивачем, то Відповідач просив витребувати інформацію щодо того, з якого моменту вищезазначена особа є володільцем доменного імені "775.com.ua."

Ухвалою судової колегії від 24 липня 2020 року зазначене клопотання Відповідача задоволено частково, зобов`язано ТОВ "Хостінг Україна" м. Київ не пізніше 14.08.2020 року надіслати до Східного апеляційного господарського суду інформацію стосовно того, за ким зареєстроване доменне ім`я: "775.com.ua." станом на грудень 2015 та 21 лютого 2020 року із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові особи або найменування юридичної особи із зазначенням ЄДРПОУ. Щодо витребування іншої інформації по даному клопотанню, судова колегія зазначає, що дана інформація не стосується предмету спору по даній справі та може порушувати права осіб, які не є учасниками справи. Одночасно судовою колегією було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування від ПАТ КБ "ПриватБанк" інформації щодо відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 , оскільки всупереч вимогам ч. 3 ст. 269 ГПК України, заявником апеляційної скарги не було доведено неможливість заявлення даного клопотання до суду першої інстанції.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів скаржник зазначає наступне:

- прийняття судом до уваги доказів, які Позивач подав з порушенням строків на їх подання, а саме з порушенням вимог ч. ч. 2, 4 ст. 80 ГПК України;

- невідповідність змісту мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, вимогам, передбаченим ч. 4 ст. 238 ГПК України, оскільки, майже весь текс судового рішення є скопійованим з законодавчих актів без будь-яких пояснень зв`язку даних правових актів з обставинами справи та мотивів застосування саме цих норм при вирішенні справи по суті;

- передчасність висновків суду щодо факту підтвердження рекламування товарного знаку "775" Позивачем, на підставі наявних в матеріалах справи договорів про надання рекламних послуг та договорів про виготовлення рекламних матеріалів в межах м. Харкова, через відсутність доказів, які б підтверджували факт дійсного виконання вище зазначених договорів, а також будь-яких платіжних документів за даними договорами;

- Позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт використання ним реєстраторів розрахункових операцій, а також факт розробки ним оригінального логотипу "775.com.ua.";

- судом першої інстанції було безпідставно відмовлено Відповідачу в задоволенні клопотання про витребування доказів, які були заявлені в передбаченому законом порядку;

- порушення судом вимог ст. 50 ГПК України, а саме - залучення Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності (Укрпатент) м. Київ, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2020р. було відкрито апеляційне провадження у справі № 922/166/20 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2020 року.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 22.07.2020р. надійшов відзив від представника Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності (Укрпатент) м. Київ, за змістом якого представник Укрпатенту просив суд поновити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, задовольнити апеляційну скаргу Відповідача, а також здійснювати розгляд справи № 922/166/20 без участі представника Третьої особи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею (суддею - доповідачем) по справі № 922/166/20 визначено Стойка О.В. в складі суддів Пелипенко Н.М. та Пушай В.І.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 12.08.2020р. від ТОВ "Хостінг Україна" надійшло повідомлення про виконання ухвали суду від 24.07.2020р., за змістом якого в період з 23.12.2015р. по 16.01.2019р. Товариство надавало послугу реєстрації доменного імені "775.com.ua." абоненту ОСОБА_2, на підставі реєстрації споживача послуг на веб-сайті Товариства, а з 16.01.2019р. зазначеним абонентом управління вказаним доменним ім`ям було передано іншому абоненту - ОСОБА_1 , якому Товариство до теперішнього часу надає послугу з реєстрації доменного імені "775.com.ua.".

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 04.09.2020р. надійшов відзив від Позивача, в якому останній прохав суд залишити апеляційну скаргу заявника без задоволення, а спірне рішення суду першої інстанції по справі № 922/166/20 - без змін. Даний відзив судовою колегією в судовому засіданні було долучено до матеріалів справи, задоволено клопотання Позивача про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та про поновлення такого строку.

Інших заяв, клопотань від учасників справи до канцелярії Східного апеляційного господарського суду не надходило.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 21.09.2020р. апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі.

Представник Позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги заявника, прохав суд залишити скаргу без задоволення, а спірне рішення суду першої інстанції - без змін. Також представником Позивача в судовому засіданні було заявлено усне клопотання про подання додаткових доказів, які були додані до відзиву від 04.09.2020 року. Колегія суддів, порадившись на місці, відмовила у задоволенні вищезазначеного клопотання через недоведеність Позивачем поважності причин неподання таких доказів до суду першої інстанції. Ухвалу з цього приводу занесено до протоколу судового засідання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Харківської області по справі № 922/166/20 від 26.05.2020р. - скасуванню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи, встановлені обставини:

- реєстрація веб-сайту: "775.соm.ua.";

- використання товарного позначення: "775.соm.ua." Позивачем при здійснення ним своєї підприємницької діяльності;

- реєстрацію 25.09.2019р. спірного свідоцтва на знак для товарів і послуг №265289 за Відповідачем.

Наведені обставини сторонами не заперечуються.

В обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг № 265289 від 25.09.2019р. Позивач посилався на те, що на дату подання Відповідачем заявки на знак для товарів і послуг, а саме на 13.12.2018р., Позивачем протягом тривалого часу здійснювалося використання в своїй господарській діяльності позначення "775". Зареєстрований за Відповідачем знак є повністю тотожним із позначенням, яке Позивач неодноразово використовував протягом тривалого часу та продовжує використовувати по даний час в своїй підприємницькій діяльності. Також Позивач зазначає, що реєстрація вище зазначеного знаку за Відповідачем є незаконним та таким, що порушує його право на використання фірмового найменування "775", яке було набуте набагато раніше ніж Відповідачем, та належить Позивачу як власнику, починаючи з 2015 року.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що в даному випадку відсутні законні підстави для визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг за № 265289 від 25.09.2019 року, а також Позивачем не було надано доказів, які б підтверджували обставини, на які він безпосередньо посилався в своїй позовній заяві.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в даній ситуації використання товарного знаку Відповідачем є таким, що порушує права Позивача, за захистом яких останній звернувся до господарського суду. Суд першої інстанції вважав, що вказаний товарний знак був набутий Позивачем раніше, ніж права Відповідача на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № 265289 від 25.09.2019 року. Також Позивачем було здійснені дії щодо рекламування вказаного товарного знаку "775", що підтверджується наявними у матеріалах справи договорами про надання рекламних послуг та договорами про виготовлення рекламних матеріалів в межах території м. Харкова, з яких вбачається, що на зображеннях рекламних щитів містився оригінальний логотип "775.соm.ua.", який безпосередньо використовувався Позивачем під час здійснення ним своєї підприємницької діяльності. Також судом було зазначено, що оригінальний логотип Позивача - "775.соm.ua." дає змогу однозначно ідентифікувати і вирізняти даний об`єкт від інших та слугує засобом індивідуалізації конкретного найменування магазину, який має своє конкретне цільове призначення та знаходиться за конкретною адресою.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 154 Господарського кодексу України (далі - ГП України), відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються цим Кодексом та іншими законами. До відносин, пов`язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 1 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Об`єктами права інтелектуальної власності відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК України та ч. 1 ст. 420 ЦК України є, зокрема, торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ГК України, право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом.

Приписами п. 4 ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (в редакції закону чинній на момент подання заявки, редакція від 21.05.2015 року, далі - Закон) свідоцтва, встановлено, що знаком є - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Відповідно до ст. 492 ЦК України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Згідно з ст. 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

1) право на використання торговельної марки;

2) виключне право дозволяти використання торговельної марки;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 5 Закону, правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Об`єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

Згідно п. 4 ст. 5 Закону, обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 5 Закону, право на одержання свідоцтва у порядку, встановленому цим Законом, має будь-яка особа, об`єднання осіб або їх правонаступники. Право на одержання свідоцтва має заявник, заявка якого має більш ранню дату подання до Установи або, якщо заявлено пріоритет, більш ранню дату пріоритету, за умови, що вказана заявка не вважається відкликаною, не відкликана або за нею Установою не прийнято рішення про відмову в реєстрації знака, можливості оскарження якого вичерпані

З матеріалів справи вбачається, що оспорюване свідоцтво за № 265289 зареєстровано за Відповідачем, було видано 25.09.2019 року, а заявка на реєстрацію відповідного знаку для товарів і послуг була подана 13.12.2018 року.

В матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача з відповідною заявкою у встановленому законом порядку.

В позовній заяві Позивач зазначає дві підстави для скасування спірного свідоцтва №265289 від 25.09.2019 року, передбачених п. п. а), в) ст. 19 Закону, а саме: невідповідність зареєстрованого знака умовам надання правової охорони та видача свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Так, вимогами ст. 6 Закону визначені підстави для відмови в наданні правової охорони. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону, не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

При цьому невідповідність зареєстрованого позначення хоча б одній із умов надання правової охорони, встановлених ст. 6 Закону, є підставою для визнання відповідного свідоцтва недійсним.

В матеріалах прави відсутні докази, які б підтверджували факт заявлення на реєстрацію чи факт реєстрації спірного позначення за Позивачем.

Позивачем не було подано до закладу експертизи - Укрпатенту, мотивоване заперечення проти заяви щодо невідповідності наведеного в ній позначення умовам надання правової охорони відповідно до п. 8 ст. 10 Закону. Даний факт Позивачем спростовано не було.

Також, за змістом пояснень Третьої особи, за заявкою Відповідача за № m 2018 29439 про реєстрацію знака "775" для товарів 9 та послуг 35 класів МКТП, було проведено формальну та кваліфікаційну експертизи. Під час кваліфікаційної експертизи перевірялась відповідність спірного позначення умовам надання правової охорони. За результатами вищезазначеної експертизи було винесено висновок про відповідність позначення Відповідача умовам надання правової охорони.

Позивачем не було надано доказів, які б спростовували вищезазначені висновки, будь-яких заперечень з цього приводу, окрім фактичного права попереднього користування, Позивачем не наведено. Отже колегія суддів вважає, що доводи Позивача в цій частині є необґрунтованими та такими, що не відповідають об`єктивним обставин справи.

Щодо аргументів Позивача про те, що спірне свідоцтво видане внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб, зокрема Позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 500 ЦК України будь-яка особа, яка до дати подання заявки на торговельну марку або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача). Право попереднього користувача може передаватися або переходити до іншої особи тільки разом із підприємством чи діловою практикою або з тією частиною підприємства чи ділової практики, в яких було використано торговельну марку або здійснено значну і серйозну підготовку для такого використання.

Так, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а саме договорів про надання рекламних послуг та договорів про виготовлення рекламних матеріалів в межах території м.Харкова, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що Позивач до подання заявки Відповідачем здійснював значну і серйозну підготовку для використання позначення "775" в своїй підприємницькій діяльності, а потім безпосередньо використовував його в процесі здійснення своєї підприємницької діяльності. Доказів на спростування вищезазначеного висновку Відповідачем надано не було.

Наявні в матеріалах прави докази цього, судова колегія вважає ймовірними та належними доказами, які підтверджують виникнення у Позивача права попереднього користування.

Колегія суддів зазначає, що право попереднього користування, яке на підставі наданих доказів виникло у Позивача щодо спірного позначення, Відповідачем не обмежувалося, доказів протилежного Позивачем до суду надано не було.

В нормах ст. 19 Закону наведений вичерпний перелік підстав для скасування свідоцтва, з поміж якого відсутня така підстава, як виникнення права попереднього користування у іншої особи, тому наявність такого права Позивача не є підставою для визнання недійним спірного свідоцтва.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що доводи Позивача в частині порушення прав інших осіб при реєстрації спірного позначення є необґрунтованими та недоведеними.

Інші доводи, наведені Позивачем у позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу спростовуються вищенаведеними приписами законодавства та вищенаведеними обставинами справи.

Колегія суддів погоджується з доводами Відповідача, що при прийнятті спірного рішення судом першої інстанції було порушено ст. 50 ГПК України, а саме залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача "Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) в той час, як прийняття рішення по даній справі безпосередньо впливало на права і обов`язки Укрпатенту відносно саме Відповідача, а не Позивача. Але в той же час дане порушення процесуальних норм не мало впливу на прийняття рішення по суті.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича м. Харків підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2020 року у справі № 922/166/20 підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України через невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

У справі слід прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Васильєва Сергія Олексійовича м. Харків до Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича м. Харків про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг № 265289 від 25.09.2019р. - відмовити, а судові витрати понесені у суді першої інстанції покласти на Позивача.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на Позивача.

З урахуванням фактично понесених витрат в суді апеляційної інстанції з Позивача на користь Відповідача слід стягнути 3 153 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича м.Харків на рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2020 року у справі №922/166/20 - задовольнити.

2. Рішення господарського суду Харківської області від 26.05.2020 року у справі №922/166/20 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Васильєва Сергія Олексійовича м. Харків до Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича м. Харків про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг №265289 від 25.09.2019р. - відмовити.

4. Судові витрати, понесені у суді першої інстанції за подання позовної заяви - віднести на Фізичну особу-підприємця Васильєва Сергія Олексійовича м. Харків.

5. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Фізичну особу-підприємця Васильєва Сергія Олексійовича м. Харків.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Васильєва Сергія Олексійовича м. Харків ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Каламайко Дмитра Юрійовича м. Харків ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 3 153 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

8. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.09.2020

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай