СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2020 р. Справа № 917/534/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Зубченко І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу відповідача (вх.1765) на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2020 (суддя Погрібна С.В., повний текст складено 15.06.2020) у справі №917/534/20

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Компанія "Надра України", вул. Євгенії Мірошниченко, 10, м. Київ, 03057

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаванафтогазрозвідка", вул. Половка, 66 Б, кімната 13, м. Полтава, Полтавська область, 36010

про стягнення заборгованості в розмірі 111 543,67 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Національна Акціонерна Компанія "Надра України" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаванафтогазрозвідка" про стягнення заборгованості за договором оренди (найму) майна № 225/15 від 10.06.2015 р. в розмірі 111 543,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Полтаванафтогазрозвідка" в порушення умов договору оренди № 225/15 від 10.06.2015 не виконало свої зобов`язання зі сплати грошових зобов`язань, передбачених п. 3.4 договору.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.06.2020 у справі №917/534/20 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаванафтогазрозвідка" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Компанія "Надра України" заборгованості за договором оренди в розмірі 111 543,67 грн. та 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за договором та передав орендарю в строкове платне користування майно. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконав частково, повернув орендоване майно після закінчення строку дії договору в належному стані, однак не здійснив орендної плати за користування, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 111 543,67 грн.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2020 у справі №917/534/20, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

За доводами відповідача, порушення норм процесуального права полягає в прийнятті судом у позивача доказів актів по оренді майна до договору оренди від 10.06.2015 № 225/15 з червня 2015 року по березень 2017 року, поданих з порушенням порядку, встановленого ст. 80 ГПК України, оскільки позивач при зверненні з позовною заявою не надав актів, що підтверджують факт надання послуг з оренди та визначають щомісячний розмір суми орендної плати.

Відповідач стверджує, що позивачем не підтверджено факт надання послуг з оренди, оскільки вважає, що для підтвердження господарських операцій по наданню та отриманню послуг з оренди майна необхідно складати окремі первинні документи, а саме акти щодо оренди майна до договору оренди № 225/15 від 10.06.2015, які позивачем до позовної заяви не надавалися. В свою чергу, на думку апелянта, акт звірки розрахунків, який був наданий позивачем до позовної заяви, не доводить факту здійснення господарських операцій.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2020 у справі № 917/534/20 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Зубченко І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 у справі №917/534/20 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги, роз`яснено учасникам справи, що апеляційний розгляд справи відбудеться в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх. 7888 від 25.08.2020), в якому з наведеними відповідачем доводами не погоджується, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2020 у справі №917/534/20 залишити без зімн.

Будь-яких інших заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги, від учасників справи не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Враховуючи положення ч.ч.13, 14 ст.8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 10.06.2015 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» ( ПрАТ "НАК "Надра Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтаванафтогазрозвідка» (ТОВ Полтаванафтогазрозвідка» або Орендар) укладено договір № 225/15 оренди (найму) майна (а.с. 13-16).

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 договору, орендодавець передає орендарю в строкове платне користування майно, перелік якого передбачений додатком № 1 до даного договору, що є власністю орендодавця.

Згідно п.п. 2.1. п. 2 договору орендар вступає у строкове користування майном з дати підписання орендодавцем та орендарем акту приймання-передачі майна.

Акт приймання-передачі майна підписаний сторонами договору 10.06.2015. (а.с. 17).

Орендна плата, згідно п.п. 3.1. п. 3 договору № 225/15 від 10.06.2015 визначається за домовленістю сторін і становить за один календарний місяць оренди без ПДВ 4 146,53 грн.

Орендна плата перераховується не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди на рахунок Орендодавця (п.п. 3.4. п. 3 договору).

Згідно п.п. 11.2. п. 11 договору останній діє по 16.03.2017.

16.03.2017 між сторонами підписано акт приймання передачі (повернення) майна (а.с. 19).

Претензій щодо стану майна у орендодавця відсутнє.

Однак, як стверджує позивач, орендарем (відповідачем) було порушено взяте на себе зобов`язання щодо оплати оренди орендованого майна.

За даними позивача, заборгованість по орендній платі ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка» перед ПрАТ "Національною акціонерною компанією «Надра України» на момент передачі (повернення) майна становила 111 543,67 грн.

Як зазначає позивач, між ПрАТ "НАК «Надра України» та ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка» була проведена звірка взаєморозрахунків та підписаний Акт звірки взаєморозрахунків за період з 1 січня 2017 року по 31 березня 2017 року, якою було підтверджено заборгованість в загальному розмірі 314 227,99 грн., в тому числі по договору № 225/15 від 10.06.2015 р. в розмірі 111 543,67 грн. (а.с. 20).

11.10.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію з вимогами про сплату суми боргу в розмірі 111 543,67 грн. (претензія № 868/2/01/10 а.с. 26), однак остання залишена без задоволення.

Зазначені обставини стали підставою звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди (найму) майна № 225/15 від 10.06.2015 в розмірі 111 543,67 грн.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог статті 525, статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі за договором оренди (найму) майна № 225/15 від 10.06.2015.

Частинами 1, 6 статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за договором та передав орендарю в строкове платне користування майно.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частини 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання виконав частково, повернув орендоване майно після закінчення строку дії договору в належному стані, однак не здійснив орендної плати за користування, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 111 543,67 грн.

В якості доказів на підтвердження своїх вимог позивачем до позову надано копію договору оренди (найму) майна № 225/15 від 10.06.2015; копію акту приймання-передачі від 10.06.2015 р.; копію акту приймання-передачі (повернення майна) від 16.03.2017; копію Акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 по 31.03.2017; копію Акту звірки № 214/2/05 від 06.03.2019 (з повідомленням про вручення); копію супровідного листа № 707/2/01/10 від 24.07.2019 та копію Акту звірки від 29.07.2019; копію претензії № 868/2/01/10 від 11.10.2019; картку рахунку: 36 станом на 20.03.2020; довідку про заборгованість за договором № 225/115 оренди (найму) майна від 10.06.2015. (а.с. 13- 30).

Судова колегія погоджується з думкою позивача, що перелічені документи (окрім актів звірки від 03.03.2019 та від 24.07.2019, які не підписані відповідачем) є доказами належного виконання позивачем своїх обов`язків за договором оренди №225/15 від 10.06.2015.

Відповідач не заперечує, що спірне майно знаходилося в нього у користуванні на підставі договору оренди №225/15 від 10.06.2015.

Доказів оплати за користування об`єктом оренди відповідач не надав. Разом з цим, відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції у відзиві на позов ( № 5158 від 13.05.2020) зазначив про відсутність належних "доказів на підтвердження надання позивачем послуг з оренди", а саме актів приймання-передачі послуг.

Позивач, керуючись ст. 166 ГПК України, надав відповідь на відзив (вх. № 5661 від 27.05.2020), до якої долучив копії «Актів по оренді майна» до договору оренди від 10.06.2015 р. № 225/15 з червня 2015 року по березень 2017 року, які підписані сторонами та містять відтиски печаток товариств.

З приводу доводів апелянта про те, що позивач з порушенням встановленого ГПК строку надав до суду докази акти по оренді майна до договору оренди від 10.06.2015 № 225/15 з червня 2015 року по березень 2017 року, що підтверджують факт надання послуг з оренди та визначають щомісячний розмір суми орендної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.04.2020 продовжено ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка» строк для надання відзиву на позовну заяву; відкладено розгляд справи на 14.05.2020; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 14.05.2020; позивачу після отримання відзиву, за наявності заперечень ухвалено надати відповідь на відзив.

13.05.2020 до Господарського суду Полтавської області від ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка» надійшов відзив на позов, в якому відповідач ставив під сумнів факт здійснення господарських операцій за договором оренди від 10.06.2015 № 225/15 в зв`язку з відсутністю актів приймання-передачі послуг.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.05.2020 розгляд справи відкладено на 04.06.2020, а також ухвалено позивачу після отримання відзиву, за наявності заперечень, надати до суду відповідь на відзив до 27.05.2020.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Тобто, статтею 166 Господарського процесуального кодексу України передбачено право позивача подати у відповіді на відзив докази своїх заперечень, які висловлює у своєму відзиві відповідач.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання ухвали Господарського суду Полтавської області та в установлений ухвалою строк, а саме 27.05.2020, позивач надав суду відповідь на відзив відповідача, в якому зазначив, що оскільки відповідач ставить під сумнів здійснення між позивачем та відповідачем господарських операцій за договором № 225/15 від 10.06.2015, то позивач додатково надав до суду копії «Актів по оренді майна» до договору оренди № 225/15 від 10.06.2015, що підписані сторонами.

Отже, позивач подав до суду докази «Акти по оренді майна» до договору оренди № 225/15 від 10.06.2015 разом з відповіддю на відзив у встановлений судом строк з дотриманням вимог ст. 166 ГПК України, що узгоджується з положеннями ст. 80 ГПК України, в зв`язку з чим доводи відповідача з цього приводу є безпідставними та відхиляються колегією суддів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів констатує, що факт надання послуг за договором від 10.06.2015 № 225/15 підтверджується, в тому числі, наявними в матеріалах справи «Актами по оренді майна» до договору оренди № 225/15 від 10.06.2015 за період червень 2015 березень 2017, які підписані сторонами у справі та завірені печатками підприємств позивача та відповідача, та є належними доказами на підтвердження здійснення господарських операцій з оренди майна.

Ці акти також у відповідності до п. 3.2 договору є підставою для нарахування орендної плати.

Обов`язок наймача здійснювати оплату за передане майно у користування визначений статтею 759 ЦК України.

В договорі оренди (найму) майна № 225/15 сторонами визначено строки та порядок внесення орендної плати.

Відтак, підписавши договір відповідач зобов`язався не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди на рахунок орендодавця перераховувати 4 146,53 грн. плати за користування майном.

Як вбачається з матеріалів справи згідно акту приймання-передачі (повернення майна від 16.03.2017 ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка» передало, а ПрАТ "НАК «Надра України» прийняло із строкового платного користування майно згідно переліку.

Як зазначає позивач, та не спростовано відповідачем, заборгованість з орендної плати ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка» перед ПрАТ "НАК «Надра України» на момент передачі майна становить 111 543,67 грн.

Докази оплати боргу у справі відсутні.

Відповідач не повідомляв суд про оплату боргу.

Факт наявності заборгованості з орендної плати у сумі 111 543,67 грн. за договором від 10.06.2015 № 225/15 підтверджується у тому числі підписаним між сторонами у справі актом звірки взаєморозрахунків. Станом на час розгляду даної справи від ТОВ «Полтаванафтогазрозвідка» заперечень по сумі заборгованості згідно акту звірки розрахунків не надходило.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що сам по собі акт звірки не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним документом бухгалтерського обліку.

Разом з цим, акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 від 20.08.2020 у справі № 902/959/19.

В даному випадку, інформація, що відображена в акті звірки взаєморозрахунків за договором від 10.06.2015 № 225/15, підтверджена первинними документами «Актами по оренді майна», що надає даному документу доказової сили.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на викладені обставини, зважаючи на те, що факт заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 111 543,67 грн. підтверджується матеріалами справи, відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому суд першої інстанції правомірно визнав обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди (найму) майна від 10.06.2015 № 225/15 в розмірі 111 543,67 грн.

Таким чином доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження, як такі, що не містять належного матеріального та документального обґрунтування.

Враховуючи наведене вище, судова колегія дійшла висновку, що рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2020 у справі № 917/534/20 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаванафтогазрозвідка" на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2020 у справі № 917/534/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2020 у справі №917/534/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.09.2020.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.В. Зубченко