РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2020Справа № 910/9074/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо"

про стягнення 5 000, 00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хофт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" про стягнення 5 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

09.07.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9074/20, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

20.08.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що розмір плати за подання скарги до органу оскарження є обов`язковим платежем для прийняття до розгляду скарг та не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 року проведено аукціон з державної закупівлі послуг: Поточний ремонт (Поточний ремонт приміщень нежитлового будинку інв. №10310033. розташованого по вул. Микільсько-Слобідська, 7 у м. Києві (перший поверх, праве крил)) ДК 021:2015 - 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт». Замовником в даній закупівлі є КП ПЛЕСО» (далі - Замовник), ідентифікаційний код 23505151. Ідентифікатор закупівлі: UA-2020-01-21-002458-а.

Протоколом засідання тендерного комітету Комунального підприємства «Плесо» (надалі - відповідач) розгляд тендерних пропозицій № 82/20 від 18 березня 2020 року, тендерну пропозицію ТОВ «ХОФТ» (надалі - позивач) було дискваліфіковано згідно ч. 1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі».

Оскільки позивач не погодився із рішенням відповідача про дискваліфікацію тендерної пропозиції, ТОВ «ХОФТ» звернувся до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (надалі - Колегія) із скаргою вих.№31-02/03-20 від 31.03.2020 про порушення законодавства відповідачем у сфері державних закупівель.

У зв`язку з поданням позивачем скарги вих.№31-02/03-20 від 31.03.2020 до Колегії, позивач сплатив 5 000,00 грн відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі», що підтверджується платіжним дорученням № 840 від 31.03.2020.

22.04.2020 Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення № 7687-р/пк-пз, відповідно до якого за результатами розгляду скарги ТОВ «Хофт» № UA-2020-01-21-002458-а.а2 від 31.03.2020, зобов`язано Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «ХОФТ» та рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «АБК ПРЕСТИЖБУД» переможцем процедури закупівлі ДК 021:2015 - 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт». Замовником в даній закупівлі є КП «ПЛЕСО» (далі - замовник), ідентифікаційний код 23505151. Ідентифікатор закупівлі: UA-2020-01-21-002458-а.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається, що оскільки відповідачем було прийняте неправомірне рішення, в результаті якого, позивач звернувся із скаргою до Колегії для відновлення своїх прав, позивач поніс збитки у розмірі 5 000,00 грн, які були сплачені позивачем за подання скарги.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Слід зауважити, що шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Окрім того, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з даним позовом позивачем повинно бути доведено протиправність поведінки відповідача, факт заподіяння матеріальної шкоди та її розмір, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та матеріальною шкодою.

Як встановлено судом, відповідач розглянувши тендерну пропозицію позивача № 82/20 від 18 березня 2020 року прийняв рішення про відхилення пропозиції ТОВ «ХОФТ» на підставі ч. 1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі».

Однак, позивач звернувся до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель із скаргою вих.№31-02/03-20 від 31.03.2020 про порушення законодавства відповідачем у сфері державних закупівель.

За результатами розгляду скарги позивача Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 7687-р/пк-пз від 22.04.2020 про зобов`язання відповідача скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «ХОФТ» та рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «АБК ПРЕСТИЖБУД» переможцем процедури закупівлі ДК 021:2015 - 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт».

Тобто, зазначене вище рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 7687-р/пк-пз від 22.04.2020 свідчить про належну обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності протиправної поведінки відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції станом на виникнення правовідносин) за подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України. Органом оскарження є Антимонопольний комітет України.

Розмір плати визначений Постановою Кабінету Міністрів України №291 від 23.03.2016 року. У разі оскарження процедури закупівлі послуг справляється плата в розмірі 5 000,00 грн.

На підтвердження доводів понесення збитків у зв`язку з поданням позивачем скарги вих.№31-02/03-20 від 31.03.2020 до Колегії, позивач надав копію платіжного доручення №840 від 31.03.2020 про оплату коштів у розмірі 5 000,00 грн відповідно до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі».

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; - матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Враховуючи вище викладене, суд відхиляє заперечення відповідача, що оплата за подання скарги не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що внаслідок порушення відповідачем законодавства у сфері публічних закупівель, позивачу завдані збитки у сумі 5 000,00 грн.

Заявлена до стягнення сума збитків в розмірі 5 000,00 грн. є обґрунтованою та підтвердженою належними та доказами.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а тому враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" про стягнення 5 000, 00 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (04119, м. Київ, вул.. Сім`ї Хохлових, 15, корпус А, офіс 3 , ідентифікаційний код 23505151) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" (04073, м. Київ, пр.. Степана Бендери, буд. 6, ідентифікаційний код 40710017) суму коштів у розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.09.2020.

Суддя О.В. Гулевець