РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2020Справа № 910/6880/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Ваховської К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури (76000, м. Івано-Франківськ, вул. Гаркуші 9) в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради (76000, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний центр "Станіслав" (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 25-Б)

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Енергетичні технології" (02000, м. Київ, вул. Сагайдачного, 25-б ідентифікаційний код: 30223172)

про стягнення 1 882 598,17 грн.

за участю представників

від прокуратури: Винник О.О.

від позивача: не з`явився

від відповідача: Кологойда О.В.

від третьої особи: Жила Я.Е.

У судовому засіданні 16.09.2020, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-розважальний центр "Станіслав" про стягнення 1 882 598,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач внаслідок неукладення договору оренди землі та сплати орендної плати за весь період користування земельною ділянкою під незавершеним будівництвом площею 0,9317 га по вул. Мельника 4 в м. Івано-Франківську, безпідставно зберегло за рахунок Івано-Франківської міської ради кошти, що складають суму орендної плати, яку мало б сплатити підприємство у розмірі 1 882 598,17 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 24.06.2020.

Даною ухвалою було також витребувано в Управлінні реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради копії документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва по вул. Мельника, 4 в м. Івано-Франківську, який розташований на земельній ділянці площею 0,9317 га, з кадастровим номером :06:003:0176, за ТзОВ "Кінто Інвест" та ТзОВ "Торгово-розважальний центр "Станіслав", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та Відділі у м. Івано-Франківську Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,9317 га, кадастровий номер :06:003:0176, розташованої по вул. Мельника, 4 в м. Івано-Франківську за 2017-2019 роки.

12.06.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява відповідача про залучення до участі в справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Енергетичні технології", яке виконує обов`язок щодо своєчасної сплати орендної плати за земельну ділянку та декларується в ДПІ в м. Івано-Франківську землекористувачем.

Цією ж датою відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та звертає увагу суду на те, що Приватне акціонерне товариство "Енергетичні технології" продовжує користуватись земельною ділянкою, що є об`єктом договору оренди без зміни її цільового призначення та щомісячно своєчасно сплачує орендну плату, в тому числі за період з 12.03.2017 по 31.12.2019.

23.06.2020 через загальний відділ діловодства суду від Івано-Франківської місцевої прокуратури та позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що оскільки відповідачем було повідомлено Івано-Франківську міську раду про сплату та декларування третьою особою коштів за дану земельну ділянку, відповідно, сума безпідставно збережених коштів обґрунтовано була зменшена міською радою на вказаний розмірі внесених платежів. Однак, сплачена сума не відповідає розміру орендної плати, яка мала б надійти до бюджету як плата за земельну ділянку.

23.06.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання Івано-Франківської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки у позивача відсутні кошти на фінансування відряджень уповноважених представників, які представляють інтереси Івано-Франківської міської ради в судах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у задоволенні клопотання Івано-Франківської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/6880/20 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 22.07.2020 та задовольнити клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство "Енергетичні технології".

07.07.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначає, що не є платником орендної плати за землю, оскільки позивач своїм рішенням відмовив йому в укладенні договору оренди земельної ділянки.

09.07.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання Івано-Франківської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки у позивача відсутні кошти на фінансування відряджень уповноважених представників, які представляють інтереси Івано-Франківської міської ради в судах.

10.07.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення третьої особи, у яких остання повідомляє, що всі ці роки продовжує як землекористувач відповідно до норм Податкового кодексу України, Земельного кодексу України та Положення про оренду використовувати земельну ділянку на праві користування (оренди), належно сплачує орендну плату, що підтверджується довідкою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 16.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2020 у задоволенні клопотання Івано-Франківської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/6880/20 відмовлено.

15.07.2020 до канцелярії суду надійшли доповнення на відповідь на відзив, у якій прокуратура зазначає, що твердження відповідача про те, що позивач визнає чинність договору оренди земельної ділянки з третьою особою, спростовується фактом нарахування позивачем ТОВ "Торгово-розважальний центр "Станіслав" суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою в розмірі орендної плати за землю.

У судовому засіданні 22.07.2020 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 05.08.2020.

29.07.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення прокуратури, у яких остання повідомляє, що заявлена до стягнення сума безпідставно збережених коштів, яка б мала бути сплачена відповідачем за період з 12.03.2017 по 21.12.2019, не виходить за межі строку позовної давності встановленої ст. 257 ЦК України, оскільки відповідно до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 в період з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України були запроваджені карантинні заходи.

03.08.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання Івано-Франківської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 в задоволенні клопотання Івано-Франківської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/6880/20 було відмовлено.

У судовому засіданні 05.08.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 16.09.2020.

У судовому засіданні 16.09.2020 суд заслухав представника прокуратури, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору. Представники відповідача та третьої особи проти позову заперечували та просили відмовити в задоволені позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, які є цілком достатніми для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Земельна ділянка по вул. Андрія Мельника, 4 в м. Івано-Франківську загальною площею 0,9317 га, кадастровий номер :06:003:0176 (далі - земельна ділянка), належить до земель комунальної власності Івано-Франківської міської ради та з 2005 року використовувалась ПАТ «Енергетичні технології» на умовах договору оренди землі, реєстраційний номер договору №42 від 13.12.2005.

Рішенням Івано-Франківської міської ради IV сесії п`ятого демократичного скликання від 06.07.2006 ПАТ «Енергетичні технології» погоджено матеріали щодо місця розташування земельної ділянки для будівництва торгово-розважального центру.

В подальшому, рішенням X сесії міської ради від 07.12.2006 земельну ділянку було передано в оренду ВАТ «Енергетичні технології» терміном на 2 роки для будівництва торгово-розважального центру, укладено договір оренди землі від 17.01.2007, зареєстрований за №01 від 14.02.2007.

Рішенням XXXI сесії міської ради від 04.09.2008 ВАТ «Енергетичні технології» було продовжено договір оренди земельної ділянки терміном на 3 роки та укладений договір оренди землі №27 від 02.10.2008.

01 жовтня 2011 року відбулась наступна пролонгація договору оренди між ПАТ «Енергетичні технології» та Івано-Франківською міською радою шляхом укладення договору оренди землі №233, строком на 3 роки. Даний договір набрав чинності з моменту його реєстрації 05.03.2012.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 04.08.2014 власником незавершеного будівництва торгово-розважального центру готовністю 18%, яке здійснювалось на орендованій земельній ділянці, стало ПАТ «Енергетичні технології».

01 вересня 2014 року право власності ПАТ «Енергетичні технології» на вищевказаний об`єкт нерухомого майна було припинено у зв`язку із набуттям на нього права власності ТзОВ «Кінто Інвест» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 01.09.2014.

18 березня 2015 року на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 02.12.2014, між ТзОВ «Кінто Інвест» та ТОВ "Торгово-розважальний центр "Станіслав", зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва торгово-розважального центру готовністю 18% по вул. А. Мельника, 4 в м. Івано-Франківську за ТОВ "Торгово-розважальний центр "Станіслав".

22 лютого 2019 року інспектором з самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління самоврядного контролю Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0176.

В ході обстеження встановлено, що земельна ділянка складної форми, розташована в центральній частині міста, огороджена будівельним парканом. Заїзд на земельну ділянку здійснюється з вул. А.Мельника через дерев`яні ворота.

Також, в ході перевірки було встановлено, що ТОВ «ТРЦ «Станіслав» користується цією земельною ділянкою комунальної власності без правоустановчих документів.

Відповідно до інформації ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 01.02.2019 №359/9/09-19-55-12-19, ТОВ «ТРЦ «Станіслав» не здійснювало декларування та сплату земельного податку (орендної плати) за земельну ділянку площею 0,9317 га, кадастровий номер :06:003:0176 по вул. А. Мельника, 4 в м. Івано-Франківську за 2016-2018 роки.

19 березня 2019 року Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради звернувся до відповідача з клопотанням, у якому вимагав укласти договір оренди земельної ділянки між Івано-Франківською міською радою і ТОВ «ТРЦ «Станіслав».

10 квітня 2019 року відповідач звернувся з відповідним пакетом документів про надання йому в оренду земельної ділянки кадастровий номер :06:003:0176.

Пунктом 29 рішення Івано-Франківської міської ради (25 сесія) сьомого демократичного скликання від 25.04.2019 №90-25 відмовлено у припиненні дії договору оренди земельної ділянки площею 0,9317 га на вул. А. Мельника, 4, кадастровий номер :06:003:0176 ПАТ «Енергетичні технології» та відмовлено у передачі в оренду, терміном на 5 років, цієї ж ділянки ТОВ «ТРЦ «Станіслав» для будівництва торгово-розважального центру (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови), довідка з МБК №7225.

З листа ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 21.03.2020 №772/9/09-19-55-12-19 вбачається, що за користування земельною ділянкою кадастровий номер :06:003:0176 плату за землю сплачував ПАТ «Енергетичні технології», яким у 2017 році задекларовано 197145,25 грн платежу та у 2018 році - 197145,25 грн. У 2019 році нарахована сума плати за землю по підприємству також складає 197145,25 грн (лист ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 25.02.2020 № 810/9/09-19-55-04-19).

06 квітня 2020 року на адресу відповідача надійшла претензія Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 31.03.2020 №364/01-11/18в з вимогою щодо оплати 1 845 864,55 грн, як безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки кадастровий номер :06:003:0176 комунальної форми власності на території м.Івано-Франківська по вул. А. Мельника, 4.

30 квітня 2020 року відповідач надав відповідь на претензію в якій навів підстави її необґрунтованості.

Прокуратура звертаючись з позовом до суду зазначає, що позивач користуючись земельною ділянкою під незавершеним будівництвом площею 0,9317 га по вул. Мельника, 4 в м. Івано-Франківську не укладав договір оренди землі, а також не сплачував орендну плату за землю за весь період користування, внаслідок чого безпідставно зберіг за рахунок Івано-Франківської міської ради кошти, що складають суму орендної плати, яку мало б сплатити підприємство в період з 12.02.2017 по 31.12.2019. Таким чином, за доводами прокуратури, з відповідача підлягає стягненню на підставі ст. 1212-1214 ЦК України сума безпідставно збережених коштів у розмірі 1 882 598,17 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, тобто, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі- продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до 377 ЦК України до особи, що набула право власності на житловий будинок (окрім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому самому обсязі, що були в попереднього землекористувача.

Як встановлено судом, відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 01.09.2014 та акту приймання-передачі нерухомого майна від 01.09.2014 право власності на об`єкт незавершеного будівництва торгово-розважального комплексу за адресою м. Івано- Франківськ, вулиця Мельника Андрія, будинок 4 перейшло від ПАТ «Енергетичні технології» до ТОВ «Кінто Інвест».

Відповідно до протоколу №2 Загальних зборів учасників ТОВ «Торгово- розважальний центр «Станіслав» від 21.10.2014 та акту приймання-передачі нерухомого майна від 2.12.2014 ТОВ «Кінто Інвест» ввійшло до складу учасників ТОВ «Торгово-розважальний центр «Станіслав» та передало до статутного капіталу об`єкт незавершеного будівництва торгово-розважального центру за адресою м. Івано-Франківськ, вулиця Мельника Андрія, будинок 4 на земельній ділянці загальною площею 0,9317 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва торгово-розважального центру; кадастровий номер :06:003:0176, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 серпня 2014, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про реєстрацію права власності 6678424.

Право власності ТОВ «Торгово-розважальний центр «Станіслав» на об`єкт незавершеного будівництва торгово-розважального центру за адресою м. Івано-Франківськ, вулиця Мельника Андрія, будинок 4, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 9213491 від 18.03.2015).

При цьому, ПрАТ «Енергетичні технології» має статус замовника будівництва торгово-розважального центру на вул. Андрія Мельника, 4 в м. Івано-Франківську на вищевказаній земельній ділянці відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і реалізує право на забудову земельної ділянки використовуючи земельну ділянку відповідно до вимог містобудівної документації та отриманого дозволу на виконання будівельних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що 08 січня 2015 року між ПАТ «Енергетичні технології» та відповідачем був укладений договір забудови земельної ділянки, відповідно до якого сторони зобов`язались здійснити сукупність практичних та юридичних дій для будівництва торгово-розважальний центр за адресою м. Івано-Франківськ, вулиця Мельника Андрія, будинок 4 на земельній ділянці загальною площею 0,9317 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва торгово-розважального центру.

Для реалізації вищевказаного договору ПАТ «Енергетичні технології» має право користування земельною ділянкою на умовах оренди на підставі договору оренди землі №233 від 01.10.2011, а ТОВ "Торгово-розважальний центр "Станіслав" зобов`язалось здійснювати фінансування об`єкта будівництва. За п. 4.1.1. договору забудови земельної ділянки здійснення прав та обов`язків землекористувача земельної ділянки, в тому числі обов`язок щодо сплати орендної плати, покладена на ПАТ «Енергетичні технології» до переоформлення права користування земельною ділянкою на умовах оренди ТОВ «Торгово-розважальний центр «Станіслав».

З долученого до матеріалів справи листа ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 21.03.2020 №772/9/09-19-55-12-19 вбачається, що за користування земельною ділянкою кадастровий номер :06:003:0176 ПАТ «Енергетичні технології» здійснювало плату за землю, зокрема, у 2017 році задекларовано 197145,25 грн, у 2018 році - 197145,25 грн. У 2019 році нарахована сума плати за землю по підприємству також складає 197145,25 грн (лист ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 25.02.2020 № 810/9/09-19-55-04-19).

Крім того, відповідно до довідки Головного управління ДПС в Івано-Франківській області заборгованість по орендній платі за землю по м. Івано-Франківськ за ПрАТ «Енергетичні технології» станом на 15 березня 2020 року не обліковується.

Прокурором у позовній заяві зазначено, що оскільки відповідачем було повідомлено Івано-Франківську міську раду про сплату та декларування ПрАТ «Енергетичні технології» коштів за дану земельну ділянку, відповідно, сума безпідставно збережених коштів обґрунтовано була зменшена на вказаний розмір внесених платежів. Проте, сплачена сума не відповідає розміру орендної плати, яка б мала надійти до бюджету як плата за земельну ділянку.

Відтак, враховуючи не оформлене відповідачем належним чином право користування земельною ділянкою, останньому було нараховано суму безпідставно збережених коштів за період з 12.03.2017 по 31.12.2019 у розмірі 1 882 598,17 грн.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, є предметом регулювання глави 83 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майко і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутносте правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глави 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте «збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Вказана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.05.2018 № 629/4628/16-ц.

Судом встановлено, що проведення розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати було здійснено позивачем на основі даних витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки на 2020 рік.

Відповідно до п. 8. Положення про оренду земельних ділянок комунальної власності у м. Івано-Франківську: Річна орендна плата за користування земельною ділянкою розраховується з врахуванням виду її цільового призначення, відповідно до ставки орендної плати, що становить 3% від нормативної грошової оцінки.

Пунктом 1 ст. 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативно грошова оцінка земельних ділянок.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5 статті 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Суд зазначає, що за клопотанням прокуратури, ухвалою про відкриття провадження у справі від 25.05.2020 у Відділу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області витребовувались витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,9317 га, кадастровий номер :06:003:0176, розташованої по вул. Мельника, 4 в м. Івано-Франківську за 2017-2019 роки.

Станом на момент розгляду справи по суті, вимоги ухвали суду від 25.05.2020 Відділом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області не виконі, витребувані документи не надані.

Судом прийнято до уваги, що 08.05.2020 на звернення прокуратури від 06.05.2020 Відділ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області повідомив, що законодавчими та правовими актами, які регулюють проведення нормативної грошової оцінки земель, не передбачено визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок за минулі роки, тому Відділом не можливо надати Витяги за 2017-2019 роки на земельну ділянку, що розташована по вул. Мельника, 4, площею 0,9317 га.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Приймаючи до уваги вищенаведене та те, що сума плати за землю, яка була розрахована на підставі витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки станом на 2016 рік, в повному обсязі сплачена ПрАТ «Енергетичні технології» за період з 2017 по 2019 роки, а також враховуючи відсутність належних доказів щодо визначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки за спірний період, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми безпідставно збережених коштів за період з 12.02.2017 по 31.12.2019, яка розраховувалась на підставі нормативно грошової оцінки земельної ділянки за 2020 рік, є безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає, що позовна давність застосовується лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.09.2020

Суддя Л. Г. Пукшин