ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Справа № 915/170/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест",

юридична адреса: 01011, м. Київ, пров. Євгена Гуцала, 3 (),

представник позивача: Пойденко Олексій Сергійович,

адреса для листування: 65098, м. Одеса, вул. Боженка, 19 В,

до відповідача: фізичної особи - підприємця Ткач Олега Михайловича,

АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),

про: стягнення 57096,00 грн,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Пойденко О.С., згідно довіреності

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

17.02.2020 року Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом (вх. №2035/20 від 17.02.2020 року) до фізичної особи - підприємця Ткач Олега Михайловича про стягнення забезпечувального платежу у розмірі 57096,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2020, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/170/20 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 21.02.2020 позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем ч. 2 ст. 164 ГПК України, а саме: копії документів, долучені позивачем до позовної заяви, не засвідчені належним чином.

Судом встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

02.03.2020 позивачем подано до суду супровідним листом (вх.№ 2755/20 від 02.03.2020) належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/170/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 30.03.2020 року, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з наступними змінами), відповідно до якої на усій території України установлено карантин.

Ухвалою суду від 30.03.2020 судове засідання для розгляду справи по суті відкладено на іншу дату без визнання дати судового засідання, запропоновано учасникам справи ініціювати розгляд справи без участі осіб, які беруть участь у справі, у судовому засіданні, на підставі наявних документів, у зв`язку зі встановленням на усій території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.202р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19" з наступними змінами, подавши до Господарського суду Миколаївської області відповідне клопотання (заяву).

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.02.2020 за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 в реєстрі значиться Ткач Олег Михайлович.

Позовні вимоги позивачем заявлено до фізичної особи-підприємця Ткача Олега Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 04.06.2020 позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.06.2020 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано: уточнену позовну заяву та докази надіслання відповідачеві заяви з додатками.

Ухвалою від 11.06.2020 судом постановлено: продовжити розгляд справи, провести розгляд справи поза межами строку, встановленого ст.248 ГПК України, у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу "COVID-19", судове засідання призначити на 01 липня 2020 року о 11:30.

01.07.2020 судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення розгляду справи на 11 серпня 2020 об 11:30 год.

23.07.2020 позивачем подано до господарського суду заяву (вх. №9008/20 від 23.07.2020) про збільшення розміру позовних вимог. Зокрема позивач, посилаючись на ст. 46 ГПК України, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача забезпечувальний платіж у розмірі 57096,00 грн, збитки, спричинені порушенням зобов`язання (упущену вигоду) в розмірі 4115,78 грн, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 6593,28 грн, 3% річних у розмірі 962,00 грн, інфляційне збільшення заборгованості в сумі 1199,02 грн.

10.08.2020 від відповідача до Господарського суду надійшла заява в якій він просить відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що на території України діє карантин.

Ухвалою суду від 11.08.2020, яку занесено до протоколу судового засідання позивачеві відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог та відкладено розгляд справи по суті на 15.09.2020.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Згідно з приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID - 19" від 11.03.2020 №211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 25 березня 2020 № 239, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 22 квітня 2020 № 291, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та продовжено карантин до 11 травня 2020 року на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 04 травня 2020 № 343, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зокрема уряд продовжив карантин до 22 травня 2020 року на усій території України та послабив деякі карантинні обмеження.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061). Установлено, що: у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою; Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 50 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Здійснення правосуддя суддями у відкритих судових засіданнях з безпосередньою участю сторін процесу в умовах оголошення Кабінетом Міністрів України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, створює загрозу для життя та здоров`я суддів і учасників судових засідань.

Водночас згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено статтею 55 Конституції України та розвинуто статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року як право на справедливий суд. Статтею 64 Конституції передбачено, що права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. У Конституції наголошується, що право на справедливий суд не може бути обмежене в умовах воєнного та надзвичайного стану.

Рішенням Ради суддів України від 17 березня 2020 року затверджено рекомендації щодо особливого режиму роботи судів на період карантину, відповідно до яких на період з 16 березня до 3 квітня судам рекомендовано запровадити заходи, спрямовані на зменшення негативних наслідків, викликаних спалахом вірусної інфекції "COVID-19", зокрема: роз`яснення громадянам щодо можливості відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; обмеження допуску у судові засідання та приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань; зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня; за можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, у порядку письмового провадження; надання учасниками справи необхідних документів (позовних заяв, заяв, скарг, відзивів, пояснень, клопотань тощо) до суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку; утримання від відвідування приміщень суду, особливо за наявності захворювання.

З огляду на викладене, право на справедливий суд не може бути обмежене, проте при встановленні справедливого балансу між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд переважає природне право осіб на життя та безпечне довкілля, обов`язок щодо забезпечення якого покладено на державу Україна.

Аналогічної позиції дотримується і Вища рада правосуддя в публічному зверненні до Президента України та Верховної Ради України щодо забезпечення доступу громадян до правосуддя в умовах карантину від 26 березня 2020 року.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України було доповнено частиною 4 такого змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

В подальшому у відповідності до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 17.07.2020); процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020№ 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, усі процесуальні строки, продовжені судом відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України від 30.03.2020№ 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом тобто з 07.08.2020.

Позивач з`явився у судове засідання 15.09.2020, позов підтримав.

Відповідач у судове засідання 15.09.2020 не з`явився. Під час судового розгляду справи відповідачем подавались заяви про відкладення розгляду справи з посиланням на пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України (а.с. 67,111).

Суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин про які йдеться в заяві та які пов`язані із запровадженим в Україні карантином, зокрема, доказів фактичної неможливості прибуття в судове засідання, доказів не можливості укласти договір про правову допомогу з адвокатом тощо.

15.09.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

08.07.2019 року між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Фарлеп-Інвест" (орендар, позивач) укладено договір оренди нежитлових приміщень №237,9 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в строкове платне

користування, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування (далі за текстом - «оренда») в порядку, на строк та на умовах, передбачених цим Договором, нежитлові приміщення (далі за текстом разом або окремо - «приміщення»), а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху, А (№№ 17, 18, 19, 20, 22, 22а, 26, 27, 28, 29, 30, 30а, 32, 33, 35, XXV, XXVI, XXVIII), загальною площею 237,9 кв. м, розташовані за адресою: місто Херсон, вулиця Олеся Гончара (вулиця Бєлінського; вулиця Белінського), будинок 9/38 (а.с. 37-41).

Відповідно до п. 1.1.1 Договору план розташування приміщень вказується на плані-схемі приміщень, що є Додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору приміщення належать орендодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваль К.О, за реєстровим №706. Право власності орендодавця зареєстроване 08.07.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 32291485, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.07.2019 року, індексний номер витягу: 172964671.

Відповідно до п. 1.3 Договору приміщення передаються в оренду на строк з 08 липня 2019 року (момент підписання сторонами акту приймання-передачі приміщень) до 07 червня 2022 року включно (далі за текстом - «строк оренди»).

Відповідно до п. 1.4 Договору приміщення передаються орендарю в оренду для здійснення господарської діяльності орендаря (з метою розміщення офісу та центру обслуговування абонентів).

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Договору орендодавець є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до законодавства України та має всі повноваження, необхідні для того, щоб виступати стороною по даному Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору розмір щомісячної плати за користування приміщеннями (далі - «орендна плата») сплачується орендарем у національній валюті України і дорівнює:

3.1.1. У період з 08.07.2019 року по 31.12.2019 року включно за користування приміщеннями орендна ставка складає 240,00 грн за один квадратний метр приміщень (в тому числі ПДВ 20% в розмірі 40,00 грн), що становить 57096,00 грн (в тому числі ПДВ 20% в розмірі 9516 грн) за один календарний місяць користування приміщеннями.

3.1.2. Незважаючи на положення п. 3.1.1. цього Договору, сторони домовилися, що починаючи з 01 січня кожного наступного календарного року до суми орендної плати застосовується індексація шляхом збільшення розміру щомісячної орендної ставки за метр квадратний приміщень на 15% з ПДВ від суми орендної ставки, що діяла у попередньому календарному році.

3.1.3. При збільшенні курсу НБУ, який складає 25,711361 грн/дол. США станом на дату укладення цього Договору, більше ніж на 25% протягом більше 60 календарних днів, сторони зобов`язуються протягом 30 календарних днів з моменту письмового повідомлення орендатора орендодавцем погодити розмір орендної ставки. При цьому, розмір орендної ставки може бути збільшено не більше, ніж на 50% від розміру орендної ставки, що буде діяти на момент направлення орендодавцем повідомлення орендарю про необхідність погодження збільшеної орендної ставки. У разі погодження сторонами розміру орендної ставки, сторони укладають додаткову угоду до цього Договору, у якій зазначається курс НБУ, який діє на дату укладення додаткової угоди. У разі відсутності погодження орендарем зміни розміру орендної ставки у визначений в цьому підпункті тридцятиденний строк, орендодавець має право достроково розірвати Договір оренди в односторонньому порядку протягом 90 календарних днів з моменту направлення повідомлення орендарю про необхідність погодження збільшеної орендної ставки.

Відповідно до п. 3.2 Договору орендна плата за перший місяць оренди сплачується орендарем протягом 2 банківських днів з моменту укладення цього Договору, а в подальшому орендна плата сплачується орендарем щомісячно до 25 числа кожного календарного місяця оренди за наступний місяць оренди. Орендна плата сплачується на підставі цього Договору у сумі, визначеній у п. 3.1. цього Договору, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця, зазначений в розділі 15 цього Договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендар сплачує орендодавцю забезпечувальну суму коштів у розмірі, що дорівнює загальній сумі щомісячної орендної плати (далі -«забезпечувальна сума»), а саме:

3.3.1. Забезпечувальна сума за період з 08.07.2019 року по 31.12.2019 року включно становить 57096,00 грн без ПДВ та сплачується орендарем орендодавцю протягом 2 банківських днів з моменту укладення цього Договору. Реквізити для сплати орендарем забезпечувальної суми: Одержувач: Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", р/р 361986, Банк: АТ "ПУМБ", МФО 334851.

3.3.2. Сторони домовилися, що починаючи з 01 січня кожного наступного календарного року до забезпечувальної суми застосовується індексація шляхом збільшення розміру забезпечувальної суми на 15% без ПДВ від забезпечувальної суми, що діяла у попередньому календарному році. Сторони домовились, що кошти збільшеної з нового року забезпечувальної суми сплачуються орендарем орендодавцю не пізніше 10 січня кожного нового календарного року на рахунок, зазначений у п.п. 3.3.1. цього Договору.

Відповідно до п. 3.4 Договору орендодавець може, не застосовуючи інших засобів правового захисту, використовувати забезпечувальну суму для покриття витрат, понесених орендодавцем через неналежне виконання орендарем своїх зобов`язань за цим Договором, включаючи заборгованість з Орендної плати та/або інших платежів, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 3.5 Договору забезпечувальна сума є гарантією виконання орендарем зобов`язань за цим Договором. Про використання забезпечувальної суми орендодавець повідомляє орендаря. У разі несвоєчасної оплати орендної плати та/або інших платежів, передбачених цим Договором, забезпечувальна сума використовується орендодавцем для погашення заборгованості орендаря. Після використання забезпечувальної суми або будь-якої її частини, протягом 5 банківських днів від дати отримання повідомлення від орендодавця про необхідність поповнення забезпечувальної суми, орендар повинен поповнити забезпечувальну суму до її початкового розміру шляхом сплати орендодавцю відповідної суми, необхідної для повного відновлення розміру забезпечувальної суми.

Підписавши даний Договір сторони домовились, що такий порядок використання забезпечувальної суми вважається погодженим обома Сторонами і не потребує підписання будь-яких додаткових угод або правочинів. При зарахуванні забезпечувальної суми в рахунок платежів, на які відповідно до вимог Податкового кодексу України нараховується податок на додану вартість, нарахування податкових зобов`язань з ПДВ проводиться в межах сплаченої забезпечувальної суми в момент зміни напряму платежу.

Відповідно до п. 3.6 Договору за умов, при яких орендодавець не має претензій до орендаря по відношенню до стану приміщень, що повертаються, а також по виконанню зобов`язань орендаря за цим Договором, забезпечувальна сума повертається орендареві протягом 30 календарних днів з дня повернення приміщень та оформлення сторонами відповідного акту приймання-передачі. Забезпечувальна сума не підлягає поверненню орендарю у випадку дострокового розірвання Договору з ініціативи орендодавця внаслідок порушення орендарем умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.8 Договору не пізніше 5 числа кожного календарного місяця орендодавець надає орендарю акт здачі-приймання робіт (надання послуг) за фактичну оренду приміщень, податкову накладну та інші документи за попередній місяць оренди. Орендар повинен підписати надісланий орендодавцем акт здачі-приймання робіт (надання послуг) та повернути його орендодавцю протягом 5 робочих днів з дня його надходження або надати у той же строк мотивовану відмову від підписання зазначеного акту. У разі ненадання орендарем у встановлений цим Договором строк підписаного акту здачі-приймання робіт (надання послуг) або мотивованої відмови від підписання зазначеного акту, послуги вважаються наданими орендодавцем та прийнятими орендарем.

Відповідно до п. 3.9 Договору орендна плата за неповний місць оренди сплачується орендарем пропорційно кількості днів фактичної оренди у відповідному місяці.

Відповідно до п. 4.1 Договору приміщення повинні бути передані орендодавцем і прийняті орендарем за актом приймання-передачі приміщень не пізніше 08 липня 2019 року (включно). Акт приймання-передачі приміщень підписується уповноваженими представниками орендодавця та орендаря та скріплюється печатками сторін. Зазначений Акт приймання-передачі приміщень є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору приміщення вважаються переданими в оренду з дня підписання сторонами акту приймання-передачі приміщень, в якому, за необхідності, зазначається перелік обладнання та предметів інтер`єру, якими оснащені приміщення.

Відповідно до п. 4.3 Договору після закінчення строку дії цього Договору або у випадку його дострокового розірвання приміщення повертаються орендодавцю протягом 1 робочого дня за відповідним Актом приймання-передачі приміщень, що є невід`ємною частиною цього Договору. Орендодавець готує та надає орендарю підписані зі своєї сторони 2 примірники акту приймання-передачі приміщень. В разі, якщо протягом 7 робочих днів з моменту направлення Актів приймання-передачі орендар не поверне орендодавцеві на адресу, зазначену в розділі 15 цього Договору, підписаний зі своєї сторони акт приймання-передачі приміщень або мотивовану відмову від підписання вказаного акту, приміщення вважаються переданими орендарем та прийняті орендодавцем.

Відповідно до п. 4.4 Договору передача приміщень в оренду не призводить до переходу права власності на ці приміщення до орендаря, останній користується ним протягом строку дії цього Договору.

Відповідно до п. 4.5 Договору приміщення з усім переданим обладнанням та предметами інтер`єру повинні бути передані орендодавцю в чистому вигляді, належному стані, не гіршому, ніж на момент їх передачі в оренду, з урахуванням нормального (природного) зносу, вільному від майна та працівників орендаря.

Відповідно до п. 4.6 Договору у разі звільнення орендарем приміщень без письмового попередження орендодавця, а також без складання акту приймання-передачі приміщень (крім випадків безпідставного ухилення орендаря від прийняття приміщень та/або підписання акту приймання-передачі приміщень), орендар несе повну матеріальну відповідальність за спричинені орендодавцю збитки. При цьому орендар не звільняється від зобов`язання вносити орендну плату до дня фактичної передачі орендодавцю приміщень за актом приймання-передачі приміщень.

Відповідно до п. 12.1 Договору цей Договір є укладеним та набуває чинності після його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін.

Відповідно до п. 12.2 Договору цей Договір діє з дня його укладення до 07 червня 2022 року включно, а в частині виконання грошових зобов`язань - до повної оплати.

Відповідно до п. 12.3 Договору цей Договір припиняє свою дію у разі:

12.3.1. закінчення строку дії цього Договору;

12.3.2. у випадку знищення або загибелі приміщень;

12.3.3. у разі ліквідації орендодавця або орендаря;

12.3.4. за рішенням суду;

12.3.5. за взаємною згодою сторін;

12.3.6. в інших випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України.

Відповідно до п. 12.4 Договору по закінченні строку дії цього Договору, визначеного пунктом 12.2. Договору, дію цього Договору може бути продовжено лише за домовленістю Сторін.

Відповідно до п. 12.5 Договору реорганізація орендодавця чи орендаря або перехід права власності на приміщення третім особам не визнаються підставами для зміни або припинення чинності цього Договору, і цей Договір зберігає свою чинність для нового власника приміщень (його правонаступника) та до нового власника приміщень (його правонаступника) переходять усі права та обов`язки орендодавця без змін умов цього Договору.

Відповідно до п. 12.6 Договору закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії цього Договору.

Відповідно до п. 13.6 Договору цей Договір може бути достроково розірваний за ініціативою орендаря у разі письмового повідомлення орендодавця про розірвання цього Договору не пізніше, ніж за 90 календарних днів до дати розірвання цього Договору.

08.07.2019 року сторонами підписано акт приймання-передачі приміщень до Договору (а.с. 42).

07.08.2019 року між фізичною особою - підприємцем Ткач Олегом Михайловичем (орендодавець, відповідач) та позивачем укладено додаткову угоду №1 до Договору (далі - Додаткова угода №1), відповідно до якої, враховуючи що між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та орендодавцем було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07 серпня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Коваль К.О., за реєстровим №763, відповідно до умов якого орендодавець набув у власність нежитлові приміщення 1-го поверху, А, загальною площею 237,9 кв.м, розташовані за адресою: місто Херсон, вулиця Олеся Гончара, будинок 9/38 (далі за текстом - "приміщення") та відповідно до п. 12.5 Договору та п. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України, до нього перейшли всі права та обов`язки орендодавця за Договором:

1. Сторони домовилися замінити сторону орендодавця за Договором з АТ "Перший український міжнародний банк" на ОСОБА_1 .

2. Сторони дійшли згоди внести зміни та викласти підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору в наступній редакції:

"2.1.1. Орендодавець є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованою відповідно до законодавства України, та має всі повноваження, необхідні для того, щоб виступати стороною по даному Договору."

3. Сторони погодились внести зміни та викласти пункти 3.1.1.-3.1.2. Договору в наступній редакції:

"3.1.1. за користування приміщенням орендна ставка складає 240,00 грн за один квадратний метр приміщення, що становить 57096,00 грн за один календарний місяць користування приміщенням. ПДВ не нараховується.

3.1.2. Незважаючи на положення п. 3.1.1. цього Договору, сторони домовились, що починаючи з 01 січня кожного наступного календарного року до суми орендної плати застосовується індексація шляхом збільшення розміру щомісячної орендної плати за метр квадратний приміщень на 15% без ПДВ від суми орендної ставки, що діяла у попередньому календарному році."

4. Сторони дійшли згоди внести зміни та викласти розділ 15 "Підписи та реквізити сторін" Договору в новій редакції (а.с. 43).

22.08.2019 року відповідач виставив позивачу рахунок №370 на оплату грошових коштів у сумі 103141,00 грн, з яких орендна плата за серпень 2019 року в сумі 46045,00 грн та гарантійний платіж у сумі 57096,00 грн (а.с. 47).

Платіжним дорученням №800546 від 11.09.2019 року позивач перерахував відповідачу гарантійний платіж у сумі 57096,00 грн (а.с. 48).

Листом №599/04-11 від 17.09.2019 року позивач повідомив відповідачу про дострокове розірвання договору оренди нежитлових приміщень №237,9 від 08.07.2019 з 18.12.2019 року (а.с. 44). Зазначений лист відповідач отримав 18.09.2019 року.

18.12.2019 року позивач та відповідач підписали акт зняття показів лічильників на дату повернення об`єкту оренди (а.с. 45).

23.12.2019 року позивач надіслав відповідачу претензію №297/01-08/06 від 20.12.2019 року (а.с. 49-50), в якій зазначив наступне.

Керуючись правом, передбаченим п. 13.6 Договору, орендар належним чином повідомив орендодавця про дострокове розірвання Договору шляхом направлення відповідного листа (вих.599/04-11 від 17.09.2019), на якому наявний підпис орендодавця про отримання.

В порушення умов Договору, орендодавець у представників орендаря у встановлений строк приміщення не прийняв, акт приймання-передачі приміщення не склав та не підписав.

Відповідно до п. 4.3 Договору після закінчення строку дії цього Договору, або у випадку його дострокового розірвання приміщення повертаються орендодавцю протягом 1 робочого дня за відповідним актом приймання-передачі приміщень, що є невід`ємною частиною цього Договору. Орендодавець готує та передає орендарю підписані зі своєї сторони 2 примірники акту приймання-передачі приміщень.

У встановлений день повернення приміщення орендодавець не передав орендарю підписані акти приймання-передачі приміщень. Проте був присутнім при фактичній передачі приміщення, отримав ключі від приміщення та засвідчив своїм підписом фактичне повернення об`єкту оренди, показання засобів обліку електроенергії та водопостачання, шляхом проставлення підпису представника орендодавця на акті зняття показників лічильників від 18.12.2019 року.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №297/01-08/06 від 20.12.2019 року.

До зазначеної претензії №297/01-08/06 від 20.12.2019 року позивачем долучено акт приймання-передачі приміщення від 18.12.2019 року в двох екземплярах.

Доказів надання відповідачем відповіді на претензію або повернення позивачу забезпечувального платежу суду не надано.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача стягнути з відповідача забезпечувальний платіж у розмірі 57096,00 грн.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Умовами договору оренди нежитлових приміщень №237,9 від 08.07.2019 року сторони передбачили обов`язок орендаря сплатити орендодавцю забезпечувальну суму, яка є гарантією виконання орендарем зобов`язань за Договором. Також умовами Договору передбачено обов`язок орендодавця повернути орендарю забезпечувальну суму протягом 30 календарних днів з дня повернення приміщень та оформлення сторонами відповідного акту приймання-передачі.

Відповідачем не надано доказів наявності претензій до позивача по відношенню до стану орендованих приміщень, а також по виконанню зобов`язань орендаря за Договором. Доказів, які б спростовували твердження позивача, щодо повернення орендованого приміщення також не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані позивачем докази та відсутність заперечень з боку відповідача (не надання відзиву на позовну заяву), суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Судовий збір у сумі 2102,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Ткача Олега Михайловича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (01011, м. Київ, пров. Євгена Гуцала, 3; ; р/р НОМЕР_2 в ПАТ "ПУМБ", м. Київ, МФО 334851) забезпечувальний платіж у розмірі 57096,00 грн та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

4. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" (01011, м. Київ, пров. Євгена Гуцала, 3; ),

відповідач: фізична особа - підприємець Ткач Олег Михайлович ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено і підписано 21.09.2020.

Суддя В.О. Ржепецький