ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Рівне

"28" вересня 2020 р. Справа № 918/834/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Волиньліфт" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Волиньліфт" (43023, вул. Карбишева, будинок 2, м. Луцьк, )

до відповідача 1 Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №2" Рівненської міської ради (33010, вул. Олександра Олеся, буд. 13, м. Рівне, )

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, будинок 21, літ. "Г", )

про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Волиньліфт" звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №2" Рівненської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ", в якій просить суд: визнати протиправними та скасувати всі рішення Уповноваженої особи відповідача-1 Гопанчук Наталії Валентинівни , оформлені протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою №170 від 25.06.2020.

Ухвалою суду від 21.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.09.2020.

25.09.2020 через канцелярію суду позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-2 вчиняти дії з виконання робіт, передбачених Договором № 284 від 07.07.2020 та заборони відповідачу-1 вчиняти дії з прийняття та оплати робіт, передбачених Договором № 284 від 07.07.2020.

В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначив, що ненадання відповідачами відзивів на позов та запитуваних документів, а також подання останніми клопотань про відкладення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні з одних і тих же підстав, які при цьому відповідно до висновку Верховного суду не є поважними, дає підстави вважати, що останні мають намір виконати договір № 284 від 07.07.2020 до набрання рішенням суду законної сили, що зробить неможливим поновлення порушених інтересів позивача за захистом яких він звернувся.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Проте, позивачем не було надано жодних доказів у розумінні вищевказаних положень Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі у разі задоволення позову.

Отже, посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача є тільки його припущеннями, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином та зважаючи не те, що заявник не надав доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову вказаним в заяві шляхом, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Волиньліфт" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 28.09.2020 та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду України в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич