ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 910/10309/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна» (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Лімітед» (Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик)

про стягнення 540 512,58 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна» (далі - позивач) подало до суду позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Лімітед» (далі відповідач) 540 512,58 грн, з яких 308632,50 грн основна сума заборгованості, 54240,33 грн пені, 177639,75 грн додаткового штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань відповідно до Договору №021019 від 02.10.2019 про надання послуг спецтехнікою, механізмами.

Ухвалою від 27.07.2020 Господарський суд міста Києва передав позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Лімітед» про стягнення 540512,58 грн за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

11.09.2020 супровідним листом Господарського суду міста Києва направлено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна» до Господарського суду Київської області.

18.09.2020 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна» та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/10309/20 передано для розгляду судді Антоновій В.М.

Оглянувши зміст позовної заяви та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, згідно з вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, але не виключно, місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем вказано не вірне місцезнаходженням відповідача ТОВ «Гідробуд Лімітед», а саме: 01035, м. Київ, вул. Жилянська, будинок 148Б.

Натомість, згідно з інформацією, що міститься в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Гідробуд Лімітед» знаходиться за адресою: 09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, місто Кагарлик, вул. Незалежності, будинок 5.

Отже, при зверненні до суду з позовною заявою, заявником вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України не виконано.

Крім того, п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено вимоги щодо змісту позовної заяви, серед яких вказано, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Натомість з позовних матеріалів вбачається, що вимог п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивачем не дотримано.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд зазначає, що позовні матеріали були надіслані позивачем відповідачу на адресу: 01035, м. Київ, вул. Жилянська, будинок 148Б, тоді як згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач знаходиться за адресою: 09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, місто Кагарлик, вул. Незалежності, будинок 5, що в сукупності з іншими встановленими судом обставинами вказує на те, що належних та достатніх доказів про надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а саме відповідачу, позовні матеріали не містять.

Окрім цього, згідно з вимог п. 2 ч. 1 статті 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовної заяви майнового характеру у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 складає 2102,00 грн.

Також ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", відповідних нормативно-правових актів Національного банку України та інших роз`яснювальних документів.

Згідно з п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, унормовано, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10.11.2011 №12-6621/11 щодо застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Окрім того, пп. 2.21 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Відповідний документ подається до господарського суду тільки в оригіналі. Копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), такого документа не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Подібного висновку притримується і Верховний Суд в ухвалах від 29.10.2018 у справі №757/7529/17-ц, від 10.08.2018 у справі № 911/3416/17.

Однак, в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви від 16.07.2020 до суду до позовних матеріалів додано не оригінал, а копію платіжного доручення №888 від 14.07.2020 на суму 8107,69 грн.

З огляду на викладене господарський суд зазначає, що надане суду платіжне доручення про сплату судового збору не може бути прийняте судом як належний та допустимий доказ сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, оскільки не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, отже позивачем при подачі позову до суду не додержано вимог, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, якою затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З огляду на вказане, а також п.п. 59, 61 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 вбачається, що належним доказом відправлення сторонам позовної заяви та доданих до неї документів є не лише опис вкладень в поштовий конверт, але й документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), подані суду в оригіналі.

При цьому, у Правилах надання послуг поштового зв`язку вказано, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Однак, оглянувши подані позивачем до суду докази направлення відповідачу позовних матеріалів, суд встановив, що у описі вкладення відсутня відмітка працівника поштового зв`язку про номер поштового відправлення.

За відсутності в матеріалах справи належним чином оформленого опису вкладення у конверт, суд не може засвідчити належне виконання позивачем обов`язку щодо направлення на адресу учасників процесу документів, вказаних як додатки до надісланої в суд позовної заяви.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання до суду заяви із правильним зазначенням місцезнаходження відповідача, підтвердження щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, належним чином оформленого опису вкладення у конверт, які підтверджують факт надання позивачу послуг поштового зв`язку по направленню відповідачу як учаснику процесу позовної заяви та доданих до неї документів, оригіналу платіжного доручення №888 від 14.07.2020 на суму 8107,69 грн, доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

На підставі викладеного та керуючись п. 2, 8 ч. 3 ст. 162, п. 1, 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172, 174 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна» б/н від 16.07.2020 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна», протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна», що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/

Суддя В.М. Антонова