ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" вересня 2020 р.м. Харків Справа № 5023/3557/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши подання приватного виконавця Бабенка Д.А. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль"
до Фізичної особи - підприємця Пивовара Олексія Івановича
про стягнення коштів
за участю представників:

не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович звернувся до Господарського суду Харківської області з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (вх. №19404), в якому просить суд визначити частку майна ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки вказаної квартири.

В призначене на 17.09.2020 судове засідання представники учасників справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду подання повідомлені відповідно до положень статті 120 ГПК України.

Приватний виконавець та стягувач у поданих до суду заявах просять суд розглянути подання за відсутності їх представників.

Відповідно до частини другої статті 335 ГПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання приватного виконавця про про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Харківської області від 18.07.2011 у справі №5023/3557/11 стягнуто з ФОП Пивовар Олексія Івановича на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль"суму заборгованості за кредитним договором №010-2/07/1-841-07 від 18.07.2007 у розмірі 99.224,97грн., з яких: 82.868,42грн. - сума заборгованості за кредитом; 13.803,26 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1.492,55грн. - пеня, нарахована за порушення строку погашення кредиту, 1.060,74 грн. - пеня, нарахована за порушення строку погашення відсотків; 992,24 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

03.08.2011 на примусове виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Д.А. було відкрито виконавче провадження №59598843, що підтверджується постановою від 19.07.2019 (т. I, а.с. 26).

КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради на вимогу приватного виконавця було надано відповідь від 20.02.2020 №2154/0408/20 (т. I, а.с. 37), в якій повідомило, що згідно матеріалів обліку станом на 31.12.2012 на ім`я ОСОБА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.12.2000 Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради №5-00-224361 (т. I, а.с. 39).

Згідно наявних архівних матеріалів реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 проведено КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

20.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Д.А. складено Акт від 20.02.2020 у виконавчому провадженні №59598843 (т. I, а.с. 45) про здійснення виїзду за адресою боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яким встановлено, що в ході проведення виконавчих дій доступу до квартири не надано, боржника не виявлено, майновий стан перевірити неможливо, залишено вимогу з`явитися до приватного виконавця на прийом.

Приватний виконавець у поданні зазначає, що ним вживались всі можливі заходи для виконання рішення, однак такі заходи не призвели до належного виконання рішення суду. Боржник добровільно рішення суду не виконує, доступу до житла не надає, в зв`язку з чим здійснити перевірку майнового стану за місцем реєстрації немає можливості. З огляду на вказані обставини, з метою виконання рішення суду, необхідно звернути стягнення на нерухоме майно боржника шляхом визначення частки у квартирі, якою боржник володіє спільно з іншими особами.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Положеннями статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог частини другої статті 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №367/6321/16-ц зазначено, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Таким чином, для спільної сумісної власності характерною є невизначеність часток співвласників. Так, відповідно до припису норми стаття 372 ЦК України закон встановлює презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Дана презумпція може бути спростована домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Достатніми підставами для зміни розміру часток можуть послугувати міра фінансової, трудової чи іншої участі кожного із співвласників в придбанні, утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, вчинення співвласником дій, що порушують права інших співвласників тощо. Обставини, які можуть послугувати для збільшення або зменшення частки співвласників мають мати істотне значення.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що наказ Господарського суду Харківської області від 03.08.2011 на примусове виконання рішення у справі №5023/3557/11 до теперішнього часу боржником не виконаний, беручи до уваги презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця та визначити частку ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки вказаної квартири.

Керуючись статтями 232-235, 335 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Подання приватного виконавця Бабенка Д.А. задовольнити.

2. Визначити частку майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у квартирі АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки вказаної квартири.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 21.09.2020.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №5023/3557/11/