ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 року м. Дніпро Справа № 904/2373/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач),

судді Верхогляд Т.А., Білецька Л.М.,

секретар Манчік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні

скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінта Агро"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 року

у справі № 904/2373/20 (суддя - Назаренко Н.Г., м. Дніпро)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

про визнання протиправними дій, визнання переважного права на укладення договору та зобов`язання укласти договір оренди

та за зустрічним

позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про усунення перешкод у користуванні власністю

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" про забезпечення позову. Заборонено Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням АТ КБ "ПриватБанк" до розгляду справи по суті - вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1228,9 кв. м., що передане позивачу у користування за договором оренди приміщення від 01.02.2020 року, у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення), наявних у приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9 з підстав відсутності договору оренди майна. Встановлено зустрічне забезпечення шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро": сплати за користування спірним майном за травень 2020 року в розмірі 146 230,50 грн. , у тому числі ПДВ - 24 371,75 грн. - в строк до 29.05.2020 року; щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 146 230,50 грн., у тому числі ПДВ - 24 371,75 грн., безготівковими платежами не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить змінити резолютивну частину ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 року шляхом викладення її результативної частини в наступній редакції: "Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" про забезпечення позову. Заборонити Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням АТ КБ "ПриватБанк" до розгляду справи по суті - вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1228,9 кв. м., що передане позивачу у користування за договором оренди приміщення від 01.02.2020 року, у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення), наявних у приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9 з підстав відсутності договору оренди майна. Встановити зустрічне забезпечення шляхом встановлення на час дії забезпечення позову обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро": щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі - 292 461 грн., у тому числі ПДВ - 48 743,50 грн., безготівковими платежами не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним". Іншу частину ухвали скаржник просить залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квінта Агро" також подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. про забезпечення позову, в якій скаржник просить змінити зазначену ухвалу шляхом доповнення її мотивувальної частини абзацом наступного змісту: "Також вжиття заходів забезпечення позову у даній справі обумовлено тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі".

2.1. Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" мотивована наступним:

- ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права;

- оскаржуваною ухвалою фактично встановлено заборону для відповідача здійснювати дії, направлені на унеможливлення користування приміщенням позивачем, а позивачу встановлений обов`язок на щомісячній основі сплачувати на користь відповідача грошові кошти в еквіваленті одного розміру орендної плати визначеної договором оренди приміщення від 01.02.2020р.;

- ст. 785 ЦК України встановлено міру, яка є співмірною користуванню орендарем приміщенням понад строк, визначений договором, яка складає подвійну ставку плати за користування річчю. Водночас, один розмір орендної плати є мірою, співмірною з правом користування приміщенням виключно в межах строку дії договору оренди;

- у випадку забезпечення позову у справі у спосіб, який забезпечує можливість для орендаря продовжувати користування приміщенням на час розгляду справи, та встановлює для відповідача заборону перешкоджати такому користуванню, що за своїм змістом обмежує його право власності), судом має враховуватися чи сплив строк дії договору оренди, чи ні, та у випадку, якщо спір виник під час дії договору оренди (до його припинення) застосовувати захід зустрічного забезпечення в еквіваленті однієї орендної плати за користування приміщенням, а у випадку закінчення строку дії договору оренди (після його припинення) в еквіваленті подвійної орендної плати.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінта Агро" мотивована наступним:

- ТОВ "Квінта Агро" є одним із учасників ТОВ "НФМ Агро", що володіє значною часткою у статутному капіталі ТОВ "НФМ Агро". Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. впливає на права та інтереси ТОВ "Квінта Агро" як учасника ТОВ "НФМ Агро", що має найбільшу частку у статутному капіталі товариства;

- при постановленні оскаржуваної ухвали суд в цілому правомірно та обґрунтовано визначив суть спірних правовідносин у справі, надавши законну правову кваліфікацію дійсним існуючим обставинам щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову ТОВ "НФМ Агро", оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Разом з тим, існують об`єктивні підстави вважати, що АТ КБ "ПриватБанк" вчинить дії, направлені на позбавлення ТОВ "НФМ Агро" переважного права користування приміщенням, та може передати приміщення в оренду іншій особі, внаслідок чого істотно ускладниться, а можливо і унеможливиться виконання судового рішення у даній господарській справі, у разі його ухвалення на користь позивача.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

ТОВ "НФМ Агро" в письмових поясненнях на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" просить відхилити апеляційну скаргу, залишити без змін оскаржувану ухвалу. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 136-142 ГПК України. В даному випадку, при вирішенні питання про забезпечення позову місцевим господарським судом було здійснено оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо доцільності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, адекватності заходу до забезпечення позову, тобто його відповідність вимогам, на забезпечення яких він вживається, а також справедливого балансу інтересів сторін у справі. Застосування до ТОВ "НФМ Агро" відповідальності у вигляді стягнення на користь АТ КБ "ПриватБанк" неустойки у розмірі, встановленому ч. 2 ст. 785 ЦК України при вирішенні питання про встановлення зустрічного забезпечення та вжитті заходів забезпечення позову не відповідає вимогам процесуального закону. Питання про наявність/відсутність підстав для притягнення особи до відповідальності у судовому порядку має вирішуватись в порядку, встановленому ГПК України для розгляду позовних заяв по суті, з наданням кожній стороні у встановленому порядку висловити та довести ті обставини, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог чи заперечень. Вжиття заходів забезпечення позову та встановлення зустрічного забезпечення не є розглядом справи по суті. Апеляційна скарга АТ КБ "ПриватБанк" не містить ані посилань, ані доказів, ані розрахунків щодо завдання АТ КБ "ПриватБанк" збитків від вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Як вбачається із матеріалів даної справи, АТ КБ "ПриватБанк" також є позивачем за зустрічним позовом, однією із вимог АТ КБ "ПриватБанк" є притягнення ТОВ "НФМ Агро" до відповідальності, встановленої ч. 2 ст. 785 ЦК України у вигляді стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати. При цьому, обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги на зустрічне забезпечення є тотожним". Таким чином, вимоги апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" спрямовані на притягнення ТОВ "НФМ Агро" до відповідальності шляхом встановлення судом запропонованого Банком зустрічного забезпечення, яке є тотожним позовним вимогам АТ КБ "ПриватБанк" , пред`явленим до ТОВ "НФМ Агро", що не відповідає меті зустрічного забезпечення відповідно до ч. 1 ст. 141 ГПК України.

Також, ТОВ "НФМ Агро" у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Квінта Агро" просить закрити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, оскільки спір виник між ТОВ "НФМ Агро" та АТ КБ "ПриватБанк", а ТОВ "Квінта Агро" безпосередньо не є учасником даного спору, у тому числі не є особою, якої стосуються заходи забезпечення позову, застосовані оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2020р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. призначено в судовому засіданні на 12.08.2020р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020р. розгляд апеляційної скарги відкладено до 09.09.2020р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінта Агро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р., постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в судовому засіданні 09.09.2020р., яке було призначено ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020р. для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р.

Представник ТОВ "Квінта Агро" в судовому засіданні 09.09.2020р. заявив клопотання про оголошення перерви для підготовки для розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 09.09.2020р. оголошено перерву до 15.09.2020р.

Представники ТОВ "НФМ Агро", АТ КБ "ПриватБанк" в судових засіданнях 09.09.2020р. та 15.09.2020р. надали пояснення по апеляційним скаргам.

Представник ТОВ "Квінта Агро" в судове засідання 15.09.2020р. не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ТОВ "Квінта Агро".

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", в якому просило: визнати протиправними дії Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" щодо обмеження переважного права ТОВ "НФМ Агро" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м.; визнати за ТОВ "НФМ Агро" переважне право на укладення договору оренди на новий строк щодо приміщення, загальною площею 1 228,9 кв.м, розташованого за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" договір оренди приміщення на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м на умовах, визначених проектом договору оренди приміщення.

20.05.2020р. позивач надав до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про зміну предмету позову, заяву про усунення недоліків та заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2020р. відмовлено позивачу в прийнятті заяви про зміну предмету позову до розгляду.

Також, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2020р. у задоволенні заяви ТОВ "НФМ Агро" про забезпечення позову відмовлено.

Іншою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2020р.

21.05.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" подало до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову, в якій просило: заборонити Акціонерному товариству комерційному банку "ПриватБанк" та будь-яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням АТ КБ "ПриватБанк" до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі - вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1 228,9 кв.м, що передане позивачу у користування за Договором оренди приміщення від 01.02.2020р., у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення), наявних в приміщенні, за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро; встановити зустрічне забезпечення шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 146 230,50 грн., у т.ч. ПДВ - 24 371,75 грн., безготівковими платежами не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

Також, 21.05.2020р. позивач подав до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив: визнати протиправними дії Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" щодо обмеження переважного права ТОВ "НВМ Агро" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м.; визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" переважне право на укладення договору оренди на новий строк щодо приміщення, загальною площею 1 228,9 кв.м, розташованого за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" договір оренди приміщення на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м на умовах визначених проектом договору оренди приміщення; визнати договір оренди приміщення укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" та Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м на новий строк в редакції, запропонованій позивачем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

Розглянувши 22.05.2020р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" про забезпечення позову, місцевий господарський суд дійшов висновку про її задоволення. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що існує загроза ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті цих заходів, оскільки із заяви позивача вбачається, що відповідач вже вчиняє дії з виселення його зі спірного майна та намагається укласти договір оренди цього майна з іншою особою, порушуючи переважне право позивача на переукладення договору оренди майна. Щодо зустрічного забезпечення шляхом встановлення обов`язку позивача щомісячно перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 146 230,50 грн. суд першої інстанції вважає його правомірним, оскільки зазначена сума відповідає розміру орендної плати, яка сплачувалась відповідачем за попереднім договором оренди спірного майна.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.05.2020р. АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою до ТОВ "НФМ Агро" про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення за період з 01.05.2020р. по 22.05.2020р. в сумі 207 552,96 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020р. зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

З`ясовуючи процесуальний статус ТОВ "Квінта Агра", апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Приписами ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону . Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному порядку.

Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в силу ч. 1 ст. 254 ГПК України.

Таким чином, необхідною підставою процесуальної участі таких осіб у справі як учасника є виключно порушення прав, обов`язків або інтересів судовим рішенням, яке вони оскаржують. За такої умови вони розглядаються не як потенційний, а як реальний учасник провадження у відповідному статусі залежно від характеру порушеного права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006р. у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини").

Судом першої інстанції має бути розглянуто та вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у мотивувальній частині оскаржуваного рішення повинні міститися висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права учасників провадження у справі про банкрутство, а й їх процесуальні права, що витікають із визначеного пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Апеляційним господарським судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. не вирішувалось питання про права та обов`язки ТОВ "Квінта Агро".

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ТОВ "Квінта Агро" не доведено того факту, що прийнятим судовим актом - ухвалою місцевого господарського суду від 22.05.2020р. було вирішено питання про права та обов`язки вказаного Товариства.

Таким чином, ТОВ "Квінта Агро" не набуло процесуального права заперечувати судові рішення у даній справі, у тому числі і право на звернення до апеляційного суду, з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого господарського суду від 22.05.2020 року в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України як особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки, на що правомірно звернуло увагу ТОВ "НФМ Агро".

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Квінта Агро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. у даній справі має бути закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" апеляційний господарський суд враховує наступне.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про таке.

Предметом розгляду у даній справі є питання наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, заява про забезпечення позову мотивована тим, що АТ КБ "ПриватБанк" не укладає з позивачем договір оренди приміщення, в той же час позивачем отримано листи АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ з ІІ "Новофарм" з вимогою звільнити приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9.

Позивач зазначає, що відповідачем порушено вимоги ст. 777 ЦК України щодо переважного права позивача на укладення договору оренди приміщення. Внаслідок невизнання АТ КБ "ПриватБанк" факту продовження договірних відносин, та переважного права позивача на укладення договору оренди на новий строк та вимоги від ТОВ з ІІ "Новофарм", існує ризик безпідставного витребування орендованого майна у ТОВ "НФМ Агро", що може призвести до негативних господарських наслідків та спричинення йому збитків, тощо.

Також, позивач вважає, що наведені обставини свідчать про необхідність застосування заходів забезпечення позову задля уникнення будь-яких спроб відповідача унеможливити або ускладнити виконання судового рішення у даній справі.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006р. у справі "Пантелеєнко проти України" звернув увагу, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008р.) ЄСПЛ зазначив, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Статтею 131 Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову є процесуальною дією суду, спрямованою на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, які гарантують виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову, виходячи з положень ст. ст. 136-137 ГПК України господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України встановлено право суду забезпечити позов повністю або частково, про що постановляється ухвала, в якій суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також може зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвідношення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі № 916/10/18, від 23.06.2018р. у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі № 909/526/18, від 21.01.2019р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019р. у справі № 904/1417/19.

За змістом ст. ст. 136, 137 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія законних вимог позивача.

Достатньо обґрунтованими для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, звертаючись із відповідною заявою позивач серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставинами утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням; імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення, тощо.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15.11.1996р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005р. (заява № 38722/02)). Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Матеріали справи свідчать, що 01.02.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" та Акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" укладено Договір оренди приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1 228,9 кв.м на 3 місяці, тобто до 30.04.2020р.

ТОВ "НФМ Агро" на виконання вимог ст. 777 ЦК України та попередніх переговорів листом від 01.04.2020р. повідомило АТ КБ "ПриватБанк" про намір скористатись переважним правом на укладання договору оренди на новий строк. У цьому ж листі ТОВ "НФМ Агро" зазначило, що ініціює укладення нового договору оренди та надало проект нового договору на погодження сторонам.

Однак, АТ КБ "ПриватБанк" відповіді на лист ТОВ "НФМ Агро" від 01.04.2020р. не надав та не уклав з ТОВ "НФМ Агро" новий договір оренди приміщення, тобто фактично не визнав переважне право позивача на оренду приміщення. Крім того, відповідач надіслав позивачу повідомлення про своє небажання продовжувати орендні відносини щодо використання позивачем приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9 та про вимогу підготувати приміщення до повернення 04.05.2020р.

Крім того, на адресу позивача надійшов лист ТОВ з II НОВОФАРМ з вимогою звільнити приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, оскільки між вказаним товариством та відповідачем ведуться ділові перемовини, щодо передачі саме йому у використання цього приміщення.

Позивач вважає, що на даний час існують об`єктивні підстави вважати, що АТ КБ "ПриватБанк" вчинить дії, направлені на позбавлення ТОВ "НФМ Агро" переважного права користування приміщенням, оскільки відповідачем жодної відповіді на пропозицію позивача про переукладення договору надано не було і не було укладено договору на новий строк.

Внаслідок невизнання АТ КБ "ПриватБанк" факту продовження договірних відносин, та переважного права на укладення договору оренди на новий строк, позивач вважає, що існує ризик безпідставного витребування орендованого майна у ТОВ "НФМ Агро", що може призвести до негативних наслідків, таких як: унеможливлення для позивача здійснення своєї звичайної господарської діяльності, щодо господарських операцій з продажу сільськогосподарської техніки та запчастин, адже управління цією діяльність фактично здійснюється працівниками позивача з офісного приміщення, яке є предметом договору оренди з відповідачем; унеможливлення виконання позивачем своїх зобов`язань перед самим відповідачем, а в кінцевому рахунку - перед державним бюджетом, через позбавлення працівників позивача службових приміщень, з яких відповідальні працівники організовують проведення відповідних платежів та виплачують заробітку плату працівникам Товариства, кількість яких понад 200 чоловік; завдання великих збитків та шкоди правам та інтересам трудового колективу підприємства, що налічує понад 200 працівників, у вигляді обмеження можливості своєчасної виплати заробітної плати та інших обов`язкових виплат, згідно чинного трудового законодавства. А це призведе до негативних наслідків, як-от: унеможливить укладати угоди з контрагентами, завдасть великих збитків та шкоди правам та інтересам трудового колективу позивача, який залишиться без роботи та без заробітної плати. А це понад 200 чоловік працівників ТОВ "НФМ Агро".

Таким чином, у разі припинення користування спірними приміщеннями у підприємства існує обґрунтований ризик можливого скорочення працівників, задіяних на відповідній роботі.

При цьому позивач просить звернути увагу на те, що завчасно відмова відповідача від продовження Договору так і не була отримана, що фактично позбавило ТОВ "НФМ Агро" можливості запобігти вищевказаним наслідкам та знайти інше приміщення.

Позивач вважає, що відповідач фактично відмовив йому у переважному праві на укладення договору оренди на новий строк, посилаючись при цьому, на надумані аргументи і намагаючись завуалювати ними власне небажання вчиняти дії, спрямовані на забезпечення реалізації прав позивача.

Крім того, дії відповідача засвідчують намір здійснити передачу об`єкту оренди іншому орендарю - ТОВ з II "Новофарм", ігноруючи переважне право позивача та відверто порушуючи свої обов`язки, які кореспондуються із таким правом.

Такі дії відповідача позивач розцінює, як незаконне ініціювання відповідачем припинення відносин з позивачем, що порушує законне переважне право ТОВ "НФМ Агро" на укладення договору оренди на новий строк та гарантоване Конституцією право на свободу підприємницької діяльності.

Предметом позову у даній справі, є немайнові вимоги позивача про: визнання протиправними дії Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" щодо обмеження переважного права ТОВ "НФМ Агро" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м.; визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" переважного права на укладення договору оренди на новий строк щодо приміщення, загальною площею 1 228,9 кв.м., розташованого за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро; зобов`язання Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" договір оренди приміщення на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м. на умовах, визначених проектом договору оренди приміщення; визнання договору оренди приміщення укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" та Акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м. на новий строк в редакції, викладеній позивачем.

При цьому в якості заходів забезпечення позову позивач просив заборонити Акціонерному товариству комерційному банку "ПриватБанк" та будь - яким іншим особам, які діють за дорученням АТ КБ "ПриватБанк" до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі - вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1 228,9 кв.м., що передане позивачу у користування за Договором оренди приміщення від 01.02.2020р., у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, безпосередньо спрямовані на забезпечення справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки в разі виселення позивача з приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9.

В даному випадку, предметом заявленого позову є, в тому числі укладення договору оренди спірного нерухомого майна в редакції позивача; в обґрунтування позову покладено тривалість правовідносин з відповідачем, своєчасне та належне виконання умов договору оренди майна, бажання продовжити ці правовідносини в майбутньому та неможливість в короткі терміни, зважаючи на наявність карантину в країні, знайти інше приміщення, що в свою чергу може призвести до негативних наслідків в роботі підприємства.

В свою чергу, позивач наполягає на вжитті заходів забезпечення даного позову шляхом заборони виселення його з даного приміщення до розгляду справи по суті спору.

Зважаючи на зазначене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що судове рішення у разі задоволення такої вимоги не вимагатиме примусового виконання, в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018р. у справі №910/1040/18.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про можливу загрозу ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті цих заходів, оскільки із заяви позивача вбачається, що відповідач вже вчиняє дії з виселення його зі спірного майна та намагання укласти договір оренди цього майна з іншою особою, без урахування переважного права позивача на переукладення договору оренди майна.

В зв`язку з чим, місцевий господарський суд правомірно задовольнив клопотання позивача в частині заборони Акціонерному товариству комерційному банку "ПриватБанк" (та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням АТ КБ "ПриватБанк" до розгляду справи по суті вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1 228,9 кв.м, що передане позивачу у користування за Договором оренди приміщення від 01.02.2020р. При цьому, відповідачем не оскаржується вказане судове рішення.

Також, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення клопотання позивача в частині заборони обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання та водовідведення), наявних в спірному приміщенні, однак лише з підстав відсутності договору оренди спірного приміщення.

Крім того, позивач у своїй заяві просив встановити зустрічне забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 146 230,50 грн., у т.ч. ПДВ - 24 371,75 грн., безготівковими платежами не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

Згідно із ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення полягає в забезпеченні відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення шляхом встановлення обов`язку відповідача щомісячно перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати 146 230, 50грн., місцевий господарський суд визнав правомірним, оскільки зазначена сума відповідає розміру орендної плати, яка сплачувалась відповідачем за попереднім договором оренди спірного майна.

З метою недопущення порушення прав відповідача на отримання плати за належне йому майно та забезпечення відшкодування можливих ризиків та збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову в період розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та встановив зустрічне забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі орендної плати, яка була встановлена попереднім договором оренди - 146 230,50 грн. безготівковими платежами, не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком місцевого господарського суду та звертає увагу АТ КБ "ПриватБанк" на те, що встановлення зустрічного забезпечення позову шляхом встановлення на час дії забезпечення позову обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі - 292 461 грн., у тому числі ПДВ - 48 743,50 грн., безготівковими платежами не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним має ознаки вирішення по суті зустрічної позовної заяви, поданої АТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "НФМ Агро" про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Також, апеляційний господарський суд враховує, що ТОВ "НФМ Агро" належним чином виконано вимоги зустрічного забезпечення, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень від 28.05.2020р. № 4613 на суму 146 230,50 грн. за період з 01.05.2020р. по 31.05.2020р., від 28.05.2020р. № 4614 на суму 146 230,50 грн. за період з 01.06.2020р. по 30.06.2020р., від 18.06.2020р. № 5173 на суму 146 230,50 грн. за період з 01.07.2020р. по 31.07.2020р., від 04.08.2020р. № 6544 на суму 146 230,50 грн. за період з 01.08.2020р. по 31.08.2020р.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд. Водночас апеляційний господарський суд погоджується із доводами ТОВ "НФМ Агро", викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються з обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційних скарг.

З урахуванням викладеного, провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ "Квінта Агро" на ухвалу місцевого господарського суду від 22.05.2020р. підлягає закриттю. Апеляційна скарга АТ КБ "ПриватБанк" має бути залишена без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 22.05.2020р. у даній справі слід залишити без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Щодо сплаченого ТОВ "Квінта Агро" судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 102,00 грн. апеляційний господарський суд звертає увагу ТОВ "Квінта Агро", що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Керуючись статтями 275-285 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 904/2373/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінта Агро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. - закрити.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2020р. у справі № 904/2373/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 23.09.2020р.

Головуючий суддя ___________________ І.О. Вечірко

Суддя ___________________ Л.М. Білецька

Суддя ___________________ Т.А. Верхогляд