ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

15 вересня 2020 рокуСправа № 912/912/19

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Кабакової В.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 912/912/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем", вул. Ямська, буд. 41, оф. 8, м. Київ, 03150

до відповідача Приватного підприємства "Сінтіавто Плюс", 26200, Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, вул. Промислова, буд. 20, кімн. 5

про стягнення 1 201 421,86 грн

Представники учасників справи участі не брали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 16.07.2019 у справі № 912/912/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Сінтіавто Плюс" 571647,32 грн боргу, 122874,80 грн пені, 16581,94 грн 3% річних, 3118,09 грн інфляційних втрат, а також 10713,33 грн судового збору.

Додатковим рішенням суду від 20.08.2019 стягнуто з Приватного підприємства "Сінтіавто Плюс" 17983,63 грн витрат на правничу допомогу.

15.08.2019 на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

21.08.2020 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" від 19.08.2020 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 912/912/19, в порядку ст. 334 ГПК України, на підставі договору про відступлення прав вимоги №04-06/С від 04.06.2020.

В обґрунтування даної заяви, заявник зазначає, що відповідно до Договору №04-06/С про відступлення права вимоги від 04.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Белойл сістем" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Астра фінанси" право вимоги за договором поставки №29-01/2018 від 09.01.2018 на загальну суму 742 919,11 грн, з яких сума заборгованості відповідно до рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі 912/912/19 від 16.07.2019 становить 571647,32 грн боргу, 122874,80 грн пені, 16581,94 грн 3% річних, 3118,09 грн інфляційних втрат, а також 10713,33 грн судового збору; та до додаткового рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі 912/912/19 від 20.08.2019 становить 17983,63 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 21.08.2020 дану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні 31.08.2020.

Господарський суд ухвалою від 31.08.2020 відклав розгляд заяви на 15.09.2020 та постановив подати суду відповідні докази.

10.09.2020 засобами електронного зв`язку від ТОВ "Белойл сістем" надійшли докази надіслання боржнику повідомлення на виконання п. 3.7. Договору про відступлення прав вимоги та клопотання про проведення засідання суду в режимі відеоконференції.

Разом з тим, ухвалою від 21.08.2020 призначено засідання суду в режимі відеоконференції, де буде брати участь представник ТОВ "Белойл сістем", тому вказане клопотання про проведення засідання суду в режимі відеоконференції суд залишає без розгляду.

15.09.2020 до суду, засобами електронного зв`язку, надійшло клопотання ТОВ "Белойл сістем" про проведення засідання суду без участі повноважного представника.

Представники сторін в засідання суду 15.09.2020 не з`явились.

Разом з цим, господарський суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки згідно приписів статті 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони.

З підстав викладеного, суд розглядає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" про заміну сторони в судовому засіданні 15.09.2020 за відсутності представників учасників справи та за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено матеріалами справи, 04.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Белойл сістем" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Астра фінанси" (Новий кредитор) укладено Договір №04-06/С про відступлення права вимоги (а.с. 129-130).

За умовами п. 1.1. Договору про відступлення права вимоги Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки №29-01/2018 від 09 січня 2018 року (далі - Договір поставки), укладеного між Первісним кредитором та Приватним підприємством "СІНТІАВТО ПЛЮС" (Боржник). Сума заборгованості Боржника Перед первісним кредитором відповідно до

1) рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі 912/912/19 від 16 липня 2019 року становить 571647,32 грн боргу. 122874,80 грн пені, 16581.94 грн 3% річних, 3118,09 грн інфляційних втрат, а також 10713,33 грн судового збору;

2) додаткового рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі 912/912/19 від 20 серпня 2019 року становить 17983,63 грн витрат на правничу допомогу.

Разом: 742 919,11 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору про відступлення права вимоги сторони визначили, що за цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань за Договорами поставки у сумі 742 919,11 грн. та зобов`язується сплатити Первісному кредитору суму, що дорівнює вартості такого зобов`язання Боржника, без урахування штрафних санкцій, пені та інших обов`язкових платежів передбачених Договорами поставки.

Згідно п. 4.1. Договору про відступлення права вимоги, Первісний кредитор та Новий кредитор самостійно визначають порядок розрахунків за цим Договором, шляхом укладення Додаткової угоди, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 5.1. Договору).

При розгляді заяви суд враховує наступне.

За загальним визначенням, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Положеннями ст. 52 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З аналізу наведених норм вбачається, що процесуальне правонаступництво, як перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи, відбувається у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення, тому для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як визначено ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладення між ними відповідного договору.

Досліджуючи укладений між ТОВ "Белойл сістем" та ТОВ "Астра фінанси" Договір про відступлення прав вимоги, суд зазначає наступне.

Наведеними вище документами та з урахуванням викладених норм законодавства підтверджується перехід права вимоги за Договором поставки №29-01/2018 від 09.01.2018 та рішенням суду від 16.07.2019 у справі №912/912/19 від ТОВ "Белойл сістем" до ТОВ "Астра фінанси".

Згідно зі статтею 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні допускається шляхом відступлення права вимоги на підставі правочину протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №916/2286/16.

Договір відступлення не оспорюється або не визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи.

В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання Договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього Договору.

Вирішення питання про заміну сторони здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви.

Матеріалами справи доведено, що ТОВ "Астра фінанси" у правовідношеннях з відповідачем (боржником) набув прав кредитора та стягувача.

В той же час, відповідно до приписів частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своє суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин). Відповідно процесуальний розподіл судом судового збору за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання, що, в свою чергу, характеризується правовідношенням між боржником і кредитором з приводу виконання/утримання від виконання певної дії.

Сплата суми судового збору не є зобов`язанням у розумінні положень статті 509 ЦК України у зв`язку з чим суд доходить до висновку про відсутність підстав для передачі прав вимоги в частині стягнення зазначеної суми судового збору його правонаступнику.

Вказана правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 № 906/110/16, від 05.04.2018 у справі № 923/607/16, від 27.03.2019 у справі № 910/386/17, від 03.07.2019 у справі № 910/9549/15, № 913/945/16 від 29.10.2029.

Згідно норм ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Суд приймає до уваги, що зобов`язання в частині витрат на правничу допомогу в сумі 17983,63 грн виникли не за Договором поставки №29-01/2018 від 09.01.2018.

Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ "Белойл сістем" про заміну стягувача у справі в частині судових витрат (судового збору в сумі 10713,33 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 17983,63 грн), у зв`язку з тим, що заявником не надано доказів на підтвердження переходу права вимоги на cуму стягнутих судових витрат.

Заявником не повідомлено суду про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду від 16.07.2019 у справі № 912/912/19 та пред`явлення наказу до виконання.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Законом України "Про виконавче провадження", зокрема п. 5 ст. 15 визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заміна стягувача правонаступником можлива і за умови, що виконавче провадження не відкрито та наказ господарського суду не перебуває на виконанні.

Аналогічну позицію викладено в постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 643/4902/14 та від 16.06.2020 у справі №922/4519/14.

Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для заміни стягувача за наказом Господарського суду Кіровоградської області №912/912/19 від 15.08.2019 з примусового виконання Рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2019 у справі № 912/912/19 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" (03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, оф. 8, і.к. 3907025) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Астра фінанси" (вул. Трьохсвятительська, буд. 11, м. Київ, 01001, і.к. 43144760) в частині вимог про 571647,32 грн боргу, 122874,80 грн пені, 16581,94 грн 3% річних, 3118,09 грн інфляційних втрат.

Керуючись статтями 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" від 19.08.2020 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 912/912/19 задовольнити частково.

Замінити сторону (стягувача) у справі №912/912/19, при виконанні наказу Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.2019 у справі № 912/912/19 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" (і.к. 3907025, вул. Ямська, буд. 41, оф. 8, м. Київ, 03150) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Астра фінанси" (і.к. 43144760, вул. Трьохсвятительська, буд. 11, Шевченківський район, м. Київ, 01001) в частині стягнення 571647,32 грн боргу, 122874,80 грн пені, 16581,94 грн 3% річних, 3118,09 грн інфляційних втрат.

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" про заміну сторони у наказі відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у передбаченому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Примірники ухвали надіслати:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Белойл Сістем" на електронні пошти , ІНФОРМАЦІЯ_2, Приватному підприємству "Сінтіавто Плюс" на поштові адреси (26200, Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, вул. Промислова, буд. 20, кімн. 5, вул. Велика Перспективна, буд. 36, кв. 42, м. Кропивницький, 25006) та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , Товариству з обмеженою відповідальністю "Астра Фінанси" на поштову адресу (вул. Трьохсвятительська, буд. 11, м. Київ, 01001).

Повний текст ухвали складено 21.09.2020.

Суддя В.Г. Кабакова