Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. м. Рівне

Справа № 918/485/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Андишули Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом фізичної особи-підприємця Чорного Віктора Васильовича

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Городецьке" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України"

про стягнення заборгованості в сумі 25 411 грн 80 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Ладан А.І., ордер серія ЧЦ № 38604 від 11.09.2020 р. (в режимі відеоконференції);

відповідач - не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP6B2WK.

У судовому засіданні 14 вересня 2020 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2020 року фізична особа-підприємець Чорний Віктор Васильович (далі - Підприємець, позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Городецьке" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України" (далі - Підприємство, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 25 411 грн 80 коп., з яких: 21 326 грн 50 коп. - основний борг, 3 578 грн 72 коп. - інфляційні втрати, 506 грн 58 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про виконання робіт від 10.07.2019 р. № 10-07/2019/3.

Ухвалою суду від 1 червня 2020 року позовну заяву Підприємця від 20 травня 2020 р. № 2/2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 25 червня 2020 року.

17 червня 2020 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання від 17.06.2020 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з додатками (а.с. 45-49). В даному клопотанні представник Підприємця просив забезпечити проведення судового засідання, яке відбудеться 25 червня 2020 року та всіх наступних судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції та визначити Новодністровський міський суд Чернівецької області для забезпечення проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 18 червня 2020 року у задоволенні вищезазначеного клопотання відмовлено.

22 червня 2020 року на адресу суду надійшов оригінал клопотання від 17.06.2020 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 53-67).

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року розгляд справи відкладено на 23 липня 2020 року. Одночасно вказаною ухвалою доручено Новодністровському міському суду Чернівецької області забезпечити проведення судового засідання у справі № 918/485/20, яке відбудеться 23 липня 2020 року о 10:30 год., в режимі відеоконференції.

Засідання, призначене на 23.07.2020 р., не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Політики Н.А. на лікарняному.

Ухвалою суду від 5 серпня 2020 року розгляд справи призначено на 14 вересня 2020 року та доручено Новодністровському міському суду Чернівецької області забезпечити проведення судового засідання у справі № 918/485/20, яке відбудеться 14 вересня 2020 року о 10:00 год., в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 14 вересня 2020 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 14 вересня 2020 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується, наявним в матеріалах справи, рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 249 (а.с. 82).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 14.09.2020 р., суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у позовній заяві посилається на те, що 10 липня 2019 року між Державним підприємством "Дослідне господарство "Городецьке" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України" (далі - Замовник) та фізичною особою-підприємцем Чорним Віктором Васильовичем (далі - Виконавець) укладено Договір про виконання робіт № 10-07/2019/3 (далі - Договір, а.с. 13-14), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується своєчасно організувати та якісно виконати роботи по внесенню засобів захисту рослин, згідно технології УМО (ультра мало об`ємне обпилення), які належать Замовнику орієнтовно площею 164,05 га (сто шістдесят чотири) гектарів (далі - Об`єкт).

Відповідно до п. 1.2. Договору засоби захисту рослин, які будуть використовуватися на виконання даного Договору, Замовник готує та заправляє в технічний засіб Виконавця.

Виконання робіт починається з 10 липня 2019 року (п. 2.1. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору вартість робіт за цим Договором складає 130 грн. 00 коп. без ПДВ за 1 гектар обробленої площі. Оплат вартості робіт проводиться в безготівковій формі в національній валюті України.

Відповідно до п. 3.2. Договору Замовник сплачує Виконавцю авансову передоплату в розмір 30% від загальної вартості наданих послуг, що становить 6 400 грн 00 коп. без ПДВ.

Остаточний розрахунок за фактично виконані роботи Замовник проводить на підставі Актів прийому-передачі виконаних робіт, які підписуються уповноваженими представниками сторін, протягом 10 банківських днів з дати підписання Актів прийому-передачі виконаних робіт (п. 3.3. Договору).

Згідно п. 5.1. Договору прийняття робіт Замовник здійснює на підставі Актів прийому-передачі виконаних робіт, які підписуються уповноваженими представниками сторін, а роботи вважаються прийнятими Замовником в тій частині, що вказана а Акті.

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством (п. 6.1. Договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання та закінчує строк дії повним виконанням сторонами своїх договірних зобов`язань (п. 9.1. Договору).

За актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг) від 22 липня 2019 року (а.с. 15), який підписаний сторонами без зауважень, позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги по захисту рослин на суму 21 326 грн 50 коп.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що заборгованість у відповідача виникла у зв`язку з невиконанням останнім Договору про виконання робіт від 10 липня 2019 року № 10-07/2019/3.

У ході розгляду справи, судом встановлено, що даний договір є не підписаний з боку відповідача.

Однак, матеріали справи містять підписаний сторонами та скріплений печаткою Підприємства акт прийому-передачі виконаних робіт (послуг) від 22 липня 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами існування між ним та відповідачем цивільних правовідносин.

Однак, у зв`язку з тим, що договір про виконання робіт від 10 липня 2019 року № 10-07/2019/3 не був підписаний відповідачем, між сторонами фактично склалися позадоговірні відносини.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, сторони шляхом підписання акта прийому-передачі виконаних робіт (послуг) від 22 липня 2019 року уклали договір про надання послуг у спрощений спосіб, і цей договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Ц України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. п. 1, 7 ст. 193 ГК України, ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідач своє зобов`язання щодо оплати отриманих робіт не виконав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою від 10 лютого 2020 року № 3 про стягнення заборгованості в сумі 21 326 грн 50 коп. (а.с. 16), яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 7 травня 2020 року позивачем на адресу відповідача направлялася вимога від 4 травня 2020 року № 3 про стягнення заборгованості в сумі 21 326 грн 50 коп. (а.с. 17, докази надіслання - а.с. 18), яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не розрахувався з позивачем за надані останнім послуги. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 21 326 грн 50 коп. підлягає задоволенню.

З розрахунку позивача вбачається, що останнім заявлено до стягнення 3 578 грн 72 коп. інфляційних втрат та 506 грн 58 коп. три відсотки річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В свою чергу, суд, здійснивши власний розрахунок відсотків річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обґрунтованих відсотків річних становить 505 грн 90 коп., при заявленому - 506 грн 58 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягають відсотки річних, які за розрахунком суду складають 505 грн 90 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення 3% річних в сумі 506 грн 58 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 505 грн 90 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 68 коп. слід відмовити.

Крім того суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що обґрунтований розмір даних компенсаційних виплат становить 602 грн 72 коп., при заявленому - 3 578 грн 72 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати, які за розрахунком суду складають 602 грн 72 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення інфляційних втрат в сумі 3 578 грн 72 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 602 грн 72 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 2 976 грн 00 коп. слід відмовити.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених до стягнення відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Чорного Віктора Васильовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Городецьке" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 21 326 грн 50 коп. - основного боргу, 505 грн 90 коп. - 3% річних та 602 грн 72 коп. - інфляційних втрат. У решті позовних вимог в частині стягнення трьох відсотків річних в сумі 68 коп. та інфляційних втрат в сумі 2 976 грн 00 коп. відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, оплата судових витрат покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1 855 грн 78 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Городецьке" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України" (34381, Рівненська обл., Володимирецький р-н, с. Городець, вул. А. Коломійця, буд. 170, ) на користь фізичної особи-підприємця Чорного Віктора Васильовича (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 21 326 (двадцять одну тисячу триста двадцять шість) грн 50 коп. - основного боргу, 602 (шістсот дві) грн 72 коп. - інфляційних втрат, 505 (п`ятсот п`ять) грн 90 коп. - 3% річних та 1 855 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 78 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця Чорного Віктора Васильовича про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Городецьке" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України" трьох відсотків річних в сумі 68 коп. та інфляційних втрат в сумі 2 976 грн 00 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 21 вересня 2020 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (АДРЕСА_1);

3 - відповідачу (34381, Рівненська обл., Володимирецький р-н, с. Городець, вул. А. Коломійця, буд. 170).