ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 вересня 2020 року м. Черкаси справа № 925/187/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Капінос О.В. - голова ОСББ, Трушков В.Л. - за довіреністю;

від відповідача: Ігнатенко В.М. - адвокат за ордером; Наконечна Н.С. - директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного підприємства "Торговий дім "Троянда" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Богданівське -36" (м. Сміла, Черкаська область) до приватного підприємства Торговий дім "Троянда" (м. Сміла, Черкаська область) про стягнення 27 213,48 грн. та за зустрічним позовом

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 27 213,48 грн., з яких: 22 603,20 грн. заборгованості по сплаті внесків на утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку по вул. Хмельницького Богдана, 36 у м. Сміла за період з вересня 2017 року по січень 2019 року, 3498,97 грн. інфляційних втрат та 1 111,31 грн. як 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.07.2019 (а.с. 210-222 том 1) первісний позов задоволено частково та стягнуто з приватного підприємства Торговий дім "Троянда" (ідентифікаційний код 14184073, м. Сміла, Черкаська область, вул.Б. Хмельницького, 36) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Богданівське -36" (ідентифікаційний код 41476707, м. Сміла, Черкаська область, вул. Б. Хмельницького, 36) -- 28 808,00 грн. основного боргу по внесках за період з вересня 2017 по травень 2019 включно та 1921,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2020 (а.с. 68-81 том 2) рішення Господарського суду Черкаської області від 05.07.2019 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Черкаської області видано наказ від 10.03.2020 ( а.с.90 том 2).

04.09.2020 відповідач - приватне підприємство "Торговий дім "Троянда" подав суду заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню наказ по справі № 925/187/19 частково на суму 5 318,40 грн. основного боргу та 1921,00 грн. судового збору.

Заяву, зокрема, обґрунтовано тим, що скасовано рішення ОСББ про встановлення щомісячного внеску, оформлене п. 2 порядку денного протоколу № 2 від 29.08.2017, що підтверджується рішенням у справі № 925/1058/19 Господарського суду Черкаської області, яке набрало законної сили.

У відповідності до ч. 3 ст. 327 ГПК України судовий наказ є виконавчим документом.

У відповідності до ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

В засіданні представник відповідача заяву підтримав та просить суд її задовольнити. Представник позивача проти задоволення заяви заперечив.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін з приводу поданої заяви, судом встановлено наступне:

У відповідності до ч. 3 ст. 327 ГПК України судовий наказ є виконавчим документом.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом судового рішення у справі № 925/187/19 суд врахував, що обов`язок сплати внеску на утримання будинку випливає із норм ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для всіх співвласників квартир та приміщень у будинку та з рішень загальних зборів співвласників по ОСББ "Богданівське-36", оформлених протоколами № 2 від 29.08.2017; № 4 від 26.12.2017, від 25.12.2018 (тариф 2,40 грн. а.с. 52-54); № 1 від 26.01.2019 (тариф 2,80 грн. а.с. 82) і позов про стягнення боргу по внесках задовольнив.

Відповідач вказує, що рішенням у справі № 925/1058/19 визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Богданівське-36" про визнання внесків на утримання багатоквартирного будинку, оформлене п. 2 порядку денного протоколу № 2 від 29.08.2017. Рішення у цій справі набрало законної сили, що відомо обом сторонам справи.

З цих підстав відповідач вважає, що обов`язок ПП ТД "Троянда" по сплаті коштів на утримання будинку, який регулювався протоколом № 2 від 29.08.2017 загальних зборів членів ОСББ за період з 01.09.2017 по грудень 2017 включно зменшився (припинився) пропорційно, на суму 5 318,40 грн. ( у загальній сумі стягнення по наказу 28 808,00 грн.), оскільки чинними залишаються ще кілька протоколів загальних зборів, з урахуванням яких проводилося стягнення основного боргу за рішенням суду.

З цих же підстав відповідач вважає, що пропорційно повинен припинитися обов`язок по відшкодуванню судового збору, однак у прохальній частині заяви вказано повну суму судового збору, яка стягнута за рішенням.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.01.2018 в справі № 755/15479/14-ц зазначено наступне. Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Суд вважає, що заявник спирається на матеріально-правові підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання рішення суду проводиться лише тим способом, який визначено у рішенні, або в порядку ст. 331 ГПК України цей спосіб і порядок виконання може бути змінений.

Відповідач не доводить часткове фактичне виконання судового рішення у справі № 925/187/19, а вважає, що скасування іншим судовим рішенням документу, на підставі якого було стягнуто борг, призводить до настання обставини, в результаті якої наказ стає таким, що частково не підлягає до виконання.

Суд не погоджується із такою позицією відповідача в межах правовідносин сторін у справі, виходячи з наступного:

На думку суду, відповідачем не доведено безспірну відсутність у ПП ТД "Троянда" обов`язку його як боржника сплачувати борг за судовим рішенням у справі № 925/187/19, оскільки наведена відповідачем обставина не свідчить про фактичне виконання зобов`язання та прямо не передбачена ЦК України як підстава для припинення зобов`язання.

За результатами розгляду позицій сторін суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір з приводу доведеності підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню і щодо законності звільнення відповідача від сплати внесків за певний період, до чого вона фактично призведе.

На думку суду, в межах доводів відповідача, при задоволенні поданої ним заяви, наслідки визнання наказу частково таким, що не підлягає виконанню, вступлять у суперечність із доводами судового рішення про обов`язковість сплати внесків на утримання ОСББ, що є неприпустимим.

Суд вже вказав у рішенні від 05.07.2019 про те, що обов`язок сплати внеску на утримання будинку випливає із норм ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для всіх співвласників квартир та приміщень у будинку та з рішень загальних зборів співвласників по ОСББ "Богданівське-36", оформлених протоколами № 2 від 29.08.2017; № 4 від 26.12.2017, від 25.12.2018 (тариф 2,40 грн. а.с. 52-54); № 1 від 26.01.2019 (тариф 2,80 грн. а.с. 82). Цей обов`язок є щомісячним і не залежить від попереднього надання співвласнику від ОСББ будь-яких підтверджень про напрямки використання внесків.

Відповідач же вважає, що за результатами задоволення заяви про визнання наказу частково таким, що не підлягає виконанню, ПП ТД "Троянда" не повинно буде сплачувати внески за період з вересня по грудень 2017. Однак це свідчитиме про звільнення члена ОСББ від обов`язку сплати внесків на утримання будинку, що суперечить доводам рішення у справі № 925/187/19 та нормам ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Також наявність спору повністю виключає можливість застосування ч. 2 ст. 328 ГПК України, оскільки вирішення будь-якого спору можливе лише в межах розгляду позову, а не в межах розгляду заяви, пов`язаної із виконанням судових рішень.

Якби навіть відповідач вже сплатив кошти за рішенням у даній справі на користь ОСББ повністю, а в подальшому рішення про встановлення тарифу по внесках було скасовано, то це не тягне за собою обов`язку ОСББ щодо повернення власнику майна сплачених ним внесків - таке не передбачено чинним законодавством про діяльність ОСББ і сторони протилежного не довели.

Суд погоджується із доводами позивача, що переплачені з різних підстав відповідачем, як членом ОСББ, внески за певний період можуть бути зараховані в наступні періоди в межах і зараз триваючих правовідносин сторін і це не суперечить чинному законодавству.

Між сторонами зберігаються правовідносини як між власником майна у будинку та ОСББ і це питання врегульовано чинним законодавством навіть за відсутності будь-яких прямих договірних відносин між сторонами.

Відповідач не надав у справу судового рішення з висновками про припинення правовідношення між сторонами на період вересня-грудня 2017 (що є самостійним способом захисту порушеного права за п7) ч. 2 ст. 16 ЦК України) по сплаті внесків на утримання будинку.

Суд погоджується із доводами позивача, що у випадку задоволення заяви відповідача, рішення у справі № 925/187/19 вже не буде виконуватися тим способом, який передбачено у самому рішенні, що суперечить чинному законодавству без міни способу такого виконання судом в порядку ст. 331 ГПК України.

Крім того, в справу в засіданні відповідачем подано докази, що станом на 25 серпня 2020 відповідач вже сплатив на виконання судового рішення 3100,17 грн. та 13932,00 грн. платіжними дорученнями від 29.07.2020 та від 25.08.2020. В призначенні платежу не виділено чітко, на які платежі слід віднести ці кошти -- за яким конкретно протоколом зборів ОСББ про встановлення тарифу на сплату внесків та чи погашено цими коштами судовий збір.

Отже за результатами часткової сплати боргу за рішенням у даній справі відповідач не може доказати, що ним ще не було сплачено 5318,40 грн., які він чітко відносить до зобов`язань за протоколом зборів № 2 від 29.08.2017 та не було сплачено 1921,00 грн. судового збору, щоб довести, що ці обов`язки боржника відсутні повністю саме через скасування п. 2 рішення у протоколі загальних зборів від 29.08.2017 за рішенням у справі № 925/1058/19, а не через фактичне виконання судового рішення шляхом сплати цього боргу.

Крім того, з приводу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню на повну суму судового збору у розмірі 1921,00 грн., відповідач не довів пов`язаність своїх вимог в цій частині із фактом прийняття судового рішення у справі № 925/1058/19.

Отже, відповідач не доказав суду обставин (як безспірних матеріально-правових подій що призводять до припинення (зникнення) зобов`язання виконанням, проведеним належним чином (чи з інших підстав за нормами ЦК України), які не потребують вирішення нового спору між сторонами та оцінки нових обставин їх взаємовідносин поза межами змісту судового рішення у справі № 925/187/19.

На підставі викладеного, заява приватного підприємства "Торговий дім "Троянда" від 02.09.2020 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню до задоволення не підлягає.

Відмова у задоволенні заяви не перешкоджає відповідачу у повторному зверненні до суду із аналогічною заявою.

Керуючись ст. 234, 328 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача - приватного підприємства "Торговий дім "Троянда" від 02.09.2020 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2020

Суддя Н.М. Спаських