ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання вимог кредитора

"11" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/596/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Антощук Світлани Іванівни;

за участі секретаря судового засідання Чорби Г.В.

дослідивши матеріали справи

За заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю „АВТОТЕХЦЕНТР" (52400, Дніпропетровська обл., Солонянський район, смт. Солоне, вул. Гагаріна, буд. 26; )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Проспект миру, 5-Р, каб.12, каб.24; )

про банкрутство,

За участю представників сторін:

розпорядник майна боржника: арбітражний керуючий Чепелюк О.О. - на підставі посвідчення №1806 від 08.12.2016р. (у режимі відеоконференції);

від кредитора ТОВ„АВТОТЕХЦЕНТР": Дьяков В.О. (адвокат) - на підставі ордеру серія ВН №1005671 від 27.03.2020р.;

від заявника Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ: Бризгалов С.О. (керівник) - у порядку самопредставництва;

від кредитора ПАТ "БАНК ВОСТОК": Перчун К.Д. (адвокат) - на підставі довіреності №б/н від 29.07.2020р.;

від заявника ДП "Морський торгівельний порт "Чорноморськ": Новічкова О.В. (адвокат) - на підставі ордеру серія ОД № 472725 від 22.07.2020р.;

предаставник трудового колективу боржника: ОСОБА_1 - на підставі паспорту серія № НОМЕР_3 від 20.02.1996р.;

предаставник трудового колективу боржника: ОСОБА_3 - на підставі паспорту серія № НОМЕР_4 від 16.08.2006р.;

від заявника ДП "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" в особі Чорноморської філії ДП "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" (АДМІНІСТРАЦІЇ МОРСЬКОГО ПОРТУ ЧОРНОМОРСЬК): Тодорашко А.В. - у порядку самопредставництва (у режимі відеоконференції);

ВСТАНОВИВ:

19.06.2020р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява (т.3 а.с. 1-67) вх.ГСОО №3-428/20 від 19.06.2020р. гр. ОСОБА_2 з грошовими вимогами до ТОВ „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" по справі №916/596/20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.06.2020р. встановлено гр. ОСОБА_2 строк для усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до боржника.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Одеської області від 30.06.2020р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява (т.10 а.с. 175-217) (вх. ГСОО № 18615/20 від 15.07.2020р.) гр. ОСОБА_2 про усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до боржника.

За подання заяви кредитором сплачено 4 204, 00 грн. судового збору (т.10 а.с. 212).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2020р. заяву кредитора прийнято до розгляду.

Розглянувши заяву кредитора, суд встановив:

14.09.2016р. між фізичною особою ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" було укладено Договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) зі змінами, внесеними додатковими угодами від 01.06.2017р. та 14.09.2017р.

У межах вказаного договору фізичною особою ОСОБА_2 було надано ТОВ „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" грошові кошти у загальному розмірі 699 440, 00 грн., а саме згідно наступних платіжних доручень: №13YZ05945 від 16.09.2016р. у сумі 100 000,00 грн.; №0XF133336 від 21.10.2016р. у сумі 75 000,00 грн.; №13YZ56652 від 16.11.2016р. у сумі 86 000,00 грн.; №13YZ42746 від 16.12.2016р. у сумі 80 000,00 грн.; №13YZ58459 від 19.01.2017р. у сумі 70 000,00 грн.; №13YZ55169 від 01.02.2017р. у сумі 13 000,00 грн.; №13YZ56552 від 15.02.2017р. у сумі 5 000,00 грн.; №13YZ34746 від 20.02.2017р. у сумі 95 000,00 грн.; №13YZ33229 від 27.03.2017р. у сумі 75 000,00 грн.; №13YZ32432 від 24.04.2017р. у сумі 90 000,00 грн.; №13YZ56973 від 14.07.2017р. у сумі 6 440,00 грн.; №13YZ60890 від 06.11.2017р. у сумі 2 680,00 грн.; №13YZ33532 від 24.11.2017р. у сумі 1 000,00 грн.; №13YZ55326 від 06.12.2017р. у сумі 320,00 грн.

Інформація щодо зарахування даних сум на рахунок Товариством з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" підтверджується випискою про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 , який відкритий у АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (т.18 а.с. 186-193).

Відомості щодо повернення позикодавцеві суми наданої поворотної фінансової допомоги (позики) ТОВ „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, заборгованість за договором складає 699 440,00 грн.

Крім основної заборгованості кредитором заявлено до визнання пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 320 749, 03 грн., суму заборгованості з інфляційних збитків у сумі 51 129, 06 грн. та заборгованість зі сплати 3% річних у розмірі 32 224, 03 грн.

Щодо заявленої до визнання суми пені у розмірі 320 749, 03 грн. господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.3 Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 14.09.2016р., поворотна фінансова допомога має бути повернена Позичальником Позикодавцю в повному обсязі та не є доходом Позичальника.

Відповідно до пункту 2.4 Договору, поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк не більший ніж 12 календарних місяців.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У даному випадку не повернення Позичальником позики Позичальником у строк встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Частиною 1 статті 231 ГК України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Так, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як свідчить зміст Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 14.09.2016р., сторонами не було погоджено відповідальності відповідача у вигляді нарахування пені за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно приписів ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Так, сторонами по справі не було вчинено письмового правочину щодо забезпечення виконання зобов`язань, які випливають з Договору №1, у вигляді пені.

В абзаці 3 п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013 р. роз`яснено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

При цьому суд зазначає, що положення Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" не встановлюють безумовного обов`язку боржника, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у будь-якому випадку прострочення сплачувати пеню. Натомість, вказаний Закон врегульовує лише порядок обчислення та максимальний розмір пені, у разі якщо таку відповідальність погоджено сторонами.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає правових підстав для визнання вимог гр. ОСОБА_2 щодо сплати пені за невиконання зобов`язання у сумі 320 749, 03 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунки інфляційших втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, що надані Кредитором, суд встановив, що їх здійснено відповідно до положень законодавства.

Враховуючи викладене, суд визнає наступні грошові вимоги кредитора: 51 129, 06 грн. - інфляційні збитки та 32 224, 03 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює, що грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Відповідно до ч.6 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

31.07.2020р. до Господарського суду Одеської області надійшло повідомлення розпорядника майном арбітражного керуючого Чепелюка О.О. (т.17 а.с.48-50) про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника, відповідного до якого розпорядник майном не заперечує щодо часткового визнання грошових вимог гр. ОСОБА_2 , а саме у розмірі 782 793, 09грн., з яких: 699 400 грн. - основна сума позики, 51 129, 06 грн. - інфляційні збитки та 32 224, 03 грн. - 3% річних. Щодо задоволення вимог по заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 320 749, 03 грн. розпорядник майном боржника заперечує.

Від боржника відзив на заяву гр. ОСОБА_2 з грошовими вимогами до господарського суду не надходив.

На підставі зазначених положень законодавства та доданих заявником документів, господарським судом встановлено наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" заборгованості перед гр. ОСОБА_2 у загальній сумі 782 793, 09 грн., що підлягають задоволенню у четверту чергу задоволення вимог кредиторів, та 4 204,00 грн. (судовий збір), що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст.1, 2, 45-47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати конкурсні грошові вимоги гр. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до ТОВ „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Проспект миру, 5-Р, каб.12, каб.24; ) у загальній сумі 782 793,09 грн., що підлягають задоволенню у четверту чергу задоволення вимог кредиторів, та 4 204,00 грн. (судовий збір), що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

2. У визнанні інших заявлених конкурсних вимог відмовити.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua.

Ухвала набрала чинності 11 вересня 2020 р. та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 16 вересня 2020 р.

Копію ухвали надіслати: арбітражному керуючому Чепелюку О.О. (АДРЕСА_2); гр. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя С.І. Антощук