СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2020 р. Справа № 913/81/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Терещенко О.І.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області, м.Сєвєродонецьк Луганської області (вх. № 1376 Л/1)

на рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2020, повний текст рішення складено та підписано 22.04.2020 (суддя Масловський С.В.),

у справі № 913/81/20

за позовом Хмельницького міського центру зайнятості, м. Хмельницький

до Головного управління ДФС у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 46 629,46 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Хмельницький міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області про стягнення 46629, 46 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача по звільненню ОСОБА_1 , що встановлено судовими рішеннями по справі № 560/1525/19, останній зареєструвався в центрі зайнятості, набувши статус безробітного. За час перебування на обліку в центрі зайнятості до поновлення на роботі за рішенням суду, ОСОБА_1 отримано допомогу по безробіттю в сумі 46629,46 грн., яка на підставі ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.04.2020 у справі №913/81/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління ДФС у Луганській області на користь Хмельницького міського центру зайнятості грошові кошти в сумі 46629,46 грн. Стягнуто з Головного управління ДФС у Луганській області на користь Хмельницького міського центру зайнятості витрати по оплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДФС у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2020 у справі № 913/81/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити Хмельницькому міському центру зайнятості у задоволенні позову у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку в Хмельницькому міському центрі зайнятості як безробітний, в ході розгляду судової справи № 560/1525/19 за його позовом, зокрема, про стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, не повідомив суд про отримання ним допомоги по безробіттю, хоча зобов`язаний був це зробити, оскільки таке призводить до подвійного стягнення з ГУ ДФС у Луганській області державних коштів, що суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2020 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2020 у справі №913/81/20 залишено без руху з мотивів несплати судового збору та ненадання доказів надіслання Хмельницькому міському центру зайнятості копії апеляційної скарги № 5/12-97-07-01 від 06.05.2020.

За результатами усунення недоліків, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Луганській області та призначено її до розгляду на 17.09.2020 об 11:30 год. Явку представників сторін в судове засідання визнано необов`язковою.

31.08.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, яким останній заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В обгрунтування своєї позиції зазначає, що згідно з п.п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. 02.11.2019 ОСОБА_1 подано до Хмельницького міського центру зайнятості заяву про припинення його реєстрації як безробітного, копію рішення Хмельницького окружного адміністративного суду №560/1525/19 від 20.06.2019 та копію постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 про поновлення його на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області. Відповідно до ч.4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. У постанові Верховного Суду від 06.07.2018 № 921/220/17-г/16 зроблено висновок, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає у тому випадку, якщо виконання власником або уповноваженим органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була змушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Враховуючи перебування на дату судового засідання члена колегії судді Склярук О.І. у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2020 сформовано колегію суддів у складі Дучал Н.М. головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Терещенко О.І.

Представники сторін у судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є зворотні повідомлення про вручення ухвали суду.

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України участь представника в судовому засіданні є його правом, а не обов`язком.

За приписами ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, встановлено рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі № 560/1525/19 та постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019, відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 19.10.2017 № 2519-0 "Про призначення працівників податкової міліції" ОСОБА_1 було призначено 06.11.2017 на посаду заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області.

Наказом Державної фіскальної служби України №82-ос від 15.03.2019 звільнено з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за пп. «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239812), заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області.

Наказом Головного управління ДФС у Луганській області №117-о від 25.03.2019 вирішено вважати таким, що звільнений з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України 25.03.2019 року в запас (з постановкою на військовий облік) за п.64 «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області.

За результатами звернення 18.04.2019 до Хмельницького районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано 18.04.2019 в якості безробітного з відкриттям персональної картки №00011 Хмельницького міського центру зайнятості, інформація про останній вид зайнятості: Головне управління ДФС у Луганській області, професія/посада начальник відділу, дата припинення останнього виду зайнятості - 25.03.2019, дата надання статусу безробітного - 18.04.2019.

За період перебування на обліку в центрі зайнятості, з 18.04.2019 по 24.10.2019, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено 46629,46 грн. допомоги по безробіттю, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з наказів про прийняття рішень по особі ОСОБА_1 від 22.04.2019, від 25.04.2019, від 26.04.2019, від 07.11.2019; довідкою про виплачене матеріальне забезпечення, довідкою про отримання доходу ОСОБА_1 за період з 18.04.2019 по 24.10.2019 (по місяцях).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №560/1525/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ №82-ос від 15.03.2019 року про звільнення підполковника податкової міліції - заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_1 за пп. «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) п.64 Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Визнано протиправним та скасовано наказ №117-о від 25.03.2019 року про звільнення з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України 25 березня 2019 року в запас (з постановкою на військовий облік) за п.64 «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) підполковника податкової міліції ОСОБА_1, заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області.

Поновлено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.03.2019 по 20.06.2019 в сумі 38047,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №560/1525/19 апеляційні скарги Головного управління ДФС у Луганській області та Державної фіскальної служби України задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області, Державної фіскальної служби України про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії змінено. Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі № 560/1525/19 викладено в наступній редакції: "Стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.03.2019 по 20.06.2019 в сумі 19199 грн. з відрахуванням встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів". В решті рішення залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №560/1525/19 виправлено арифметичну помилку в резолютивній частині постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №560/1525/19, зазначивши в п`ятому абзаці резолютивної частини суму стягнення з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.03.2019 по 20.06.2019 року - 36 540,00 грн. замість 19 199 грн.

Наказом Головного управління ДФС у Луганській області "Про оголошення наказу" за №882-О від 29.10.2019 оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 25.10.2019 № 1700-о «Про виконання рішення суду»; скасовано наказ Головного управління ДФС у Луганській області від 25.03.2019 №117-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", ухвалено вважати підполковника податкової міліції ОСОБА_1 поновленим на службі та посаді начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області з 26.03.2019.

Наказом Хмельницького міського центру зайнятості від 07.11.2019 №НТ191107, у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п.1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", п.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили, відповідно до пп.2 п.1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", пп.2 п.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та пп.2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, прийнято рішення про припинення ОСОБА_1 виплати допомоги по безробіттю з 25.10.2019.

Наказом Хмельницького міського центру зайнятості від 07.11.2019 №НТ191107 припинено реєстрацію у зв`язку з виданням відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі, з 25.10.2019.

Наказом Хмельницького міського центру зайнятості від 08.11.2019 №НТ191108 "Про повернення коштів за рахунок роботодавця" прийнято рішення про повернення коштів за рахунок роботодавця у встановленому порядку відповідно до абз. 2 п.4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з 25.04.2019.

Наказом Хмельницького міського центру зайнятості від 13.11.2019 №231 прийнято рішення про вжиття заходів щодо повернення коштів виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у сумі 46 629,46 грн. з Головного управління ДФС у Луганській області.

13.11.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією №23-02/2081 з вимогою про перерахування протягом 15 днів з дня отримання даної претензії грошових коштів в розмірі 46 629,46 грн, отриманих ОСОБА_1 (в період перебування на обліку як безробітний) від позивача, як допомога по безробіттю, у зв`язку з його поновленням на посаді за рішенням суду.

Листом від 13.12.2019 №8295/9/12-32-05-00-14 Головним управлінням ДФС у Луганській області повідомлено позивача про залишення претензії від 13.11.2019 №23-02/2018 про повернення грошових коштів без задоволення.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з цим з позовом.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відносини у сфері зайнятості населення, згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення", регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

За положеннями п.1, п.2 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" - безробіття - це соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення»). Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч.2 ст. 43 наведеного Закону).

Відповідно до п.1, п.8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", яким визначаються правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Страховим випадком - є подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

За положеннями ст.ст.8,10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та цього Закону.

За положеннями ч.1 ст. 6, ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи. Видами забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості (ч.ч.1,3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону (п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»).

Виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду (п.2 ч.1 ст. 31 Закону України «Про зайнятість населення»).

Згідно з приписами абз.6 ч.1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

За положеннями ч. 4 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

За правовою позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі № 914/2087/17, від 06.07.2018 року у справі № 921/220/17-г/16, положеннями частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що саме судове рішення про поновлення на роботі може бути правовою підставою для стягнення з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному.

Отже, обов`язок роботодавця відшкодувати фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Як вже зазначалося, гр. ОСОБА_1 до 25.03.2019 працював на посаді заступника начальника управління - начальника управління першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області та був звільнений наказом Державної фіскальної служби України №82-ос від 15.03.2019, наказом Головного управління ДФС у Луганський області №117-о від 25.03.2019.

За результатами звернення 18.04.2019 до Хмельницького районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, ОСОБА_1 зареєстровано 18.04.2019 в якості безробітного з відкриттям персональної картки. За період перебування на обліку в центрі зайнятості з 18.04.2019 по 24.10.2019 ОСОБА_1 нараховано та виплачено 46629,46 грн. допомоги по безробіттю.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №560/1525/19, з урахуванням змін, внесених Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №560/1525/19 та ухвалою від 15.10.2019, визнано протиправними та скасовано накази №82-ос від 15.03.2019 року, №117-о від 25.03.2019 року про звільнення підполковника податкової міліції - заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області ОСОБА_1 .

Поновлено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.03.2019 по 20.06.2019 року в сумі 36 540,00 грн. з відрахуванням встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вимог позивача про відшкодування відповідачем суми виплаченого забезпечення по безробіттю безробітному гр. ОСОБА_1 у відповідності до ст. ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Доводи скаржника про те, що задоволення даного позову призведе до притягнення ГУ ДФС у Луганській області до подвійної відповідальності є безпідставними, оскільки різними є види юридичної відповідальності відповідача перед незаконно звільненим гр. ОСОБА_1 та перед позивачем.

Враховуючи наведене, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010(Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на наведене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2020 у справі № 913/81/20.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2020 у справі № 913/81/20 покладаються на заявника.

Керуючись статтями 129, 270, 275, 276,281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області, м.Сєвєродонецьк Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2020 у справі № 913/81/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2020 (повний текст складено 22.04.2020 ) у справі № 913/81/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.09.2020 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Терещенко