ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. Справа № 910/1321/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горбунової М.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: Люта Я.Я.

від відповідача: Яценко Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 (повне рішення складено 24.06.2020) (суддя Гумега О.В.)

у справі № 910/1321/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про визнання недійсним кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (далі - ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк", відповідач) про визнання недійсним кредитного договору № 20-1845/2-1, укладеного 18.06.2013 між позивачем та відповідачем.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 як співзасновник ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС", не був присутній на загальних зборах учасників ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" 10.06.2013, не брав участі в обговоренні питань щодо отримання кредиту в Банку, протокол не підписував, про що позивачу стало відомо з матеріалів кримінального провадження № 0004186, зокрема, з клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6. Зазначене, на думку позивача, свідчить про відсутність волевиявлення учасника товариства, співвласника 50% частки в статутному капіталі ТОВ "НАФТОГАЗ-УКРАЇНИ", на укладення спірного договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 (суддя Гумега О.В.) у справі № 910/1321/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що спірний кредитний договір укладено за відсутності волевиявлення ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" на його укладення, та наявності підстав для визнання цього договору недійсним на підставі ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

5. Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 у справі № 910/1321/20 та задовольнити в повному обсязі позов ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС".

6. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначив, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

7. При цьому, апелянт не зазначив, у чому полягає порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

8. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020 справу № 910/1321/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 у справі № 910/1321/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 15.09.2020 о 10 год. 00 хв.; встановлено для сторін строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 01.09.2020.

Позиції сторін.

10. Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним господарським судом строк.

11. Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить апеляційний господарський суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що Банк свої зобов`язання за спірним правочином виконав у повному обсязі, надавши позивачу кредит. Проте, позивач порушив свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, що призвело до наявності заборгованості, яка була предметом розгляду у справі № 910/22873/17 Господарського суду міста Києва.

12. Відповідач зазначив, що спірний договір підписано уповноваженими на це особами, зі сторони Банку - директором з корпоративного бізнесу Кравцем Владиславом Івановичем, зі сторони Позичальника (ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС") - заступником директора з фінансово-економічних питань Белінгіо Олександром Генріховичем, який діяв на підставі довіреності від 11.06.2013, яка є чинною, як і протокол загальних зборів учасників ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" № 10.1/06-2013 від 10.06.2013.

13. На думку відповідача, надана позивачем суду першої інстанції копія клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 в рамках кримінального провадження № 00004186 не є належним доказом, оскільки це клопотання отримане позивачем із порушенням порядку його отримання.

14. Крім того, відповідач наголошує, що позивачем пропущено позовну давність, про сплив якої відповідачем заявлялось під час розгляду справи судом першої інстанції.

Явка представників сторін.

15. У судове засідання 15.09.2020 з`явились представники позивача та відповідача.

16. Представник позивача (скаржника) у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

17. Представник відповідача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

18. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 18.06.2013 між ПАТ "Промінвестбанк" (Банк) та ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (Позичальник) укладено кредитний договір № 20-1845/2-1 (далі - Договір), за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі, яка не може перевищувати 7 500 000 доларів США 00 центів, на умовах встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим Договором (а.с. 25-34).

19. Зі сторони Банку Договір підписаний директором з корпоративного бізнесу Кравцем В.І., зі сторони Позичальника - заступником директора з фінансово-економічних питань Белінгіо О.Г., який діяв на підставі довіреності від 11.06.2013 (а.с. 135).

20. 17.06.2014, 24.12.2014, 17.04.2015, 28.04.2016, 30.09.2016, 13.06.2017 між Банком та Позичальником укладались договори про внесення змін № 20-1624/2-1, № 20-3105/2-1, № 20-0555/2-1, № 20-1845/2-1-28042016, № 20-1845/2-1-30092016, № 20-1845/2-1-13062017 до кредитного договору № 20-1845/2-1 від 18.06.2013 (а.с. 120-134).

21. 10.06.2013 на загальних зборах учасників ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" було вирішено отримати кредит у ПАТ "Промінвестбанк" на наступних умовах: сума кредиту складає 7,5 млн. доларів США, строком на 12 місяців та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних, цільове призначення кредиту - поповнення оборотних коштів, рефінансування поточної кредитної заборгованості зі сплатою інших платежів, що будуть передбачені кредитним договором, та укласти відповідний кредитний договір; уповноважити ОСОБА_2 , директора ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" або заступника директора з фінансово-економічних питань Белінгіо Олександра Генріховича, які мають право діяти окремо один від одного, на підписання від імені ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС", зокрема, кредитного договору з ПАТ "Промінвестбанк" на умовах, що визначені цим протоколом, та визначити на власний розсуд інші умови кредитного договору, що укладатиметься (а.с. 39-40).

22. Протокол від 10.06.2013 підписаний учасниками: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і скріплений печаткою ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС".

23. Як зазначив позивач, з матеріалів кримінального провадження № 0004186, зокрема, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 Байдюка Д.А. про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0004186 від 24.09.2019 позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 як співзасновник ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС": 1) не був присутнім на загальних зборах учасників ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" від 10.06.2013; 2) не брав участі в обговоренні питань щодо отримання кредиту у ПАТ "Промінвестбанк"; 3) протокол № 10.1/06-2013 загальних зборів учасників ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" від 10.06.2013 не підписував.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

24. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

25. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

26. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).

27. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

28. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

29. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

30. Згідно зі ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

31. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

32. Згідно зі статутом ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" його засновниками є громадянин України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожному з яких належить 50% частки у статутному фонді Товариства (а.с. 11-22).

33. Відповідно до п. 12.5.14 статуту ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" до компетенції загальних зборів учасників належить рішення про одержання кредитів, позики та займу.

34. Рішенням, що оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" № 10.1/06-2013 від 10.06.2013, було вирішено отримати кредит у ПАТ "Промінвестбанк" на наступних умовах: сума кредиту складає 7,5 млн. доларів США, строком на 12 місяців та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних, цільове призначення кредиту - поповнення оборотних коштів, рефінансування поточної кредитної заборгованості зі сплатою інших платежів, що будуть передбачені кредитним договором, та укласти відповідний кредитний договір; уповноважити ОСОБА_2 , директора ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" або заступника директора з фінансово-економічних питань Белінгіо Олександра Генріховича, які мають право діяти окремо один від одного, на підписання від імені ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС", зокрема, кредитного договору з ПАТ "Промінвестбанк" на умовах, що визначені цим протоколом, та визначити на власний розсуд інші умови кредитного договору, що укладатиметься.

35. Доказів оскарження зазначеного рішення у встановленому порядку матеріали справи не містять, отже, рішення загальних зборів учасників ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" № 10.1/06-2013 від 10.06.2013 є дійсним та чинним.

36. Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

37. Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі № 910/22873/17 за позовом ПАТ "Промінвестбанк" до ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" про стягнення 6 175 980,75 доларів США та 2 171 039,72 грн позовні вимоги ПАТ "Промінвестбанк" задоволено повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі № 910/22873/17 залишено без змін.

38. Ухвалюючи вказані рішення, судами встановлено, що ПАТ "Промінвестбанк" (Банк) надало ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (Позичальник) суму кредиту у відповідності до умов кредитного договору № 20/1845/2-1 від 18.06.2013, проте Позичальником було порушено умови цього кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, що підтверджено належними та допустимими доказами. При цьому, судами встановлено, що платіжне доручення № 5443677 від 18.06.2013 та довідки-розрахунки, виписки з рахунків відповідача є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, є підтвердженням виконаних за день операцій, та є належним доказом підтвердження видачі кредиту. Додатковим підтвердженням отримання відповідачем кредиту, підтвердженням згоди/досягнення домовленості з усіх умов кредиту, розумінням відповідачем умов щодо порядку, строків, сум, виконання/оплати кредиту є періодичні сплати тіла, відсотків, прострочених відсотків (підтверджено розрахунками позивача та контр-розрахунками відповідача).

39. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд у даній справі дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі № 910/22873/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020, свідчать про те, що ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" у подальшому схвалило спірний Договір.

40. Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

41. Правові наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень визначено частиною першою статті 241 ЦК України: правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Таким чином, із змісту норми частини першої 241 ЦК України випливає, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-59гс14.

42. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним. Настання передбачених ст. 241 ЦК України наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів тощо). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 922/1597/18, від 08.05.2019 у справі № 904/2156/18, від 16.05.2018 у справі № 914/3095/16, від 25.04.2018 у справі № 910/9915/17, від 10.04.2018 у справі № 910/11079/17.

43. З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що встановлене судом подальше схвалення оспорюваного Договору унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

44. Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

45. Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

46. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

47. Згідно зі ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

48. Слід зазначити, що в силу ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

49. Таким чином, надана позивачем копія клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження того, що ОСОБА_1 не був присутній на загальних зборах учасників ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС", не брав участь в обговоренні питання щодо отримання кредиту та не підписував протокол від 10.06.2013.

50. За таких обставин, господарський суд першої інстанції дійшов вірних висновків про необґрунтованість позовних вимог та відсутність у зв`язку з цим підстав для задоволення позову.

51. Щодо застосування позовної давності, про сплив якої заявив відповідач у відзиві на позовну заяву, слід зазначити таке.

52. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

53. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

54. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

55. Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 909/1080/18.

56. За таких обставин, господарський суд першої інстанції правомірно не застосував до спірних правовідносин позовну давність, відмовивши в позові з підстав його необґрунтованості.

57. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, викладені у даній постанові.

58. Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

59. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

60. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

61. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

62. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

63. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 у справі № 910/1321/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

64. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 у справі № 910/1321/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 21.09.2020.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко