ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. Справа№ 911/1882/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 25.08.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2020 (повний текст додаткового рішення підписано 22.05.2020)

у справі №911/1882/19 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ДОРЗ»

до Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича

про повернення коштів за непоставлений товар

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.12.2019 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ДОРЗ» до Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ДОРЗ» 297119 грн передоплати за непоставлений товар, 4456,78 грн витрат по сплаті судового збору.

До суду першої інстанції від представника позивача надійшло клопотання б/н від 17.12.2019 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 60025,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 21.12.2019 року розгляд зазначеного клопотання призначено на 21.01.2020. Однак, судове засідання, призначене на 21.01.2020, не відбулось у зв`язку із оскарженням відповідачем рішення суду від 17.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2019 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ДОРЗ» 14000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Верховного Суду від 23.03.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №911/1882/19 за касаційною скаргою ФОП Недашківського М.В. на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020.

Постановою Верховного Суду від 13.04.2020 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича залишено без задоволення, а додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 без змін.

На виконання рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2019 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 господарським судом 28.04.2020 та 04.05.2020 видано відповідні накази.

Після повернення матеріалів справи до господарського суду Київської області, ухвалою суду від 28.04.2020 розгляд клопотання представника позивача б/н від 17.12.2019 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, призначено до розгляду.

Заперечуючи проти задоволення клопотання позивача щодо стягнення з відповідача 60025 грн витрат на професійну правничу допомогу, ФОП Недашківський М.В. зазначив, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу не підтверджені належними доказами, а їх розмір є необґрунтованим. Також, відповідач вказав, що у разі якщо суд дійде висновку про допустимість наданих позивачем доказів, відповідач просить суд зменшити витрати на оплату правничої допомоги до 5000 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 19.05.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ДОРЗ» від 17.12.2019 про покладення на відповідача додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Недашківського Михайла Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ДОРЗ» 31150,00 грн витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Фізична особа-підприємець Недашківський Михайло Вікторович, 10.06.2020 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2020 у справі №911/1882/19 в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/1882/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Станік С.Р.

Оскільки, строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущено не було, колегія суддів дійшла висновку про відсутні підстав для його поновлення та задоволення відповідного клопотання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2020, справу призначено до розгляду на 14.07.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях відповідача, а додаткове рішення місцевого господарського суду від 19.05.2020 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

14.07.2020 по справі оголошено перерву до 25.08.2020.

У судове засідання 25.08.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції та просив суд апеляційної інстанції його скасувати, прийняти нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні також надав суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а додаткове рішення суду першої інстанції від 19.05.2020 залишити без змін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи у суді першої інстанції 16.12.2019 представником позивача до суду було подано клопотання про стягнення з відповідача вже понесених витрат на професійну правничу допомогу а також, витрат які будуть понесені, докази понесення таких витрат представник позивача зобов`язується подати до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

У поданому клопотанні представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи №911/1882/19 у суді першої інстанції, кінцевий (остаточний) розмір яких складає 60025,00 грн.

З наведених приписів господарського процесуального законодавства вбачається, що законодавцем передбачено виключний перелік підстав, за наявності хоча б однієї із яких у суду наявні повноваження ухвалити додаткове рішення у справі.

Зміст клопотання позивача, щодо покладення на відповідача понесених витрат на професійну правову допомогу у розмірі 60025,00 грн, в тому числі, стосується й відшкодування витрат у розмірі 28875,00 грн. Однак, як вбачається із мотивувальної та резолютивної частин рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2019 у справі №911/1882/19, питання щодо відшкодування судових витрат позивача в частині витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28875,00 грн було розглянуто судом та в цій частині вирішено по суті.

Щодо зазначеного, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджує з висновком суду першої інстанції, що витрати у розмірі 28875,00 грн на правничу допомогу адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ДОРЗ» не підлягають відшкодуванню, оскільки, позивачем не було надано належних доказів надання правової допомоги адвокатом та доказів понесення позивачем заявлених витрат. Крім того, дане питання було розглянуто судом по суті та з приводу нього винесено рішення суду, яке було переглянуто судом апеляційної інстанції. Інших, передбачених ч. 1 ст. 244 ГПК України підстав, з якими законодавець пов`язує необхідність ухвалення додаткового рішення позивачем не наведено.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що 29.05.2019 року між ТОВ «СІТІ ДОРЗ» (за договором - замовник) та Адвокатським об`єднанням «Новіков та Партнери» (за договором - виконавець) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №29/05-19 (далі - договір), відповідно до умов п. 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець протягом дії даного договору бере на себе зобов`язання надати замовнику за винагороду правову (правничу) допомогу з питань, що цікавлять замовника. Конкретні питання, щодо яких надається правнича допомога, погоджуються сторонами письмово та зазначаються в протоколах погодження договірної ціни, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.2 договору).

Згідно п.3.1, 3.4 договору, розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання правничої допомоги згідно з даним договором визначається у протоколах погодження договірної ціни, які є невід`ємними додатками до даного договору, та може бути розрахований, виходячи з розцінок виконавця (вартість однієї години правничої допомоги, щомісячна фіксована оплата систематичної правничої допомоги, фіксована оплата за окремий замовлений вид правничої допомоги чи інше) та/або кількості витраченого часу. Підставою для оплати правничої допомоги є підписаний або схвалений сторонами в порядку, передбаченому п.3.5 даного договору, Акт прийому наданої правничої допомоги та рахунок, наданий замовнику виконавцем.

У пункті 7.1 договору сторони погодили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом року. Якщо одна із сторін має наміри не продовжувати дію даного договору на подальше, вона повинна не пізніше одного місяця до закінчення дії даного договору попередити про це письмово іншу сторону. Якщо жодна із сторін не має таких намірів, договір пролонгується на наступний період, що дорівнює раніше встановленому сторонами терміну дії договору.

Додатком № 1 від 29.05.2019 року до договору визначено повноваження виконавця.

Додатком №2 від 29.05.20019 року до договору (протокол №1 погодження договірної ціни до договору про надання правової (правничої) допомоги від 29.05.2019 року №29/05-19) сторони домовились, що розмір винагороди виконавця за надання правничої допомоги відповідно до п. 1.1 даного протоколу становить 3500,00 грн без ПДВ за одну годину надання правничої допомоги юристами/адвокатами - партнерами та/або співробітниками виконавця. Сума винагороди виконавця, зазначена в п. 2.1 даного протоколу, розраховується відповідно до вартості однієї години та загальної кількості часу витраченого виконавцем у зв`язку з наданням правничої допомоги відповідно до даного протоколу. Загальна вартість наданої правничої допомоги зазначається виконавцем в деталізації по рахунку на оплату правничої допомоги, в якій зазначається зміст наданої правничої допомоги, кількість витраченого виконавцем часу на надання правничої допомоги та вартість правничої допомоги (п. 2.2 протоколу).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції на підтвердження об`єму наданих адвокатом послуг, кількості витраченого ним часу, оплати визначеної вартості послуг позивачем надано:

- копію платіжного доручення №399 від 16.10.2019 про оплату за юридичні послуги (правничу допомогу) згідно з рахунком №30/09 від 30.09.2019 у розмірі 10500,00 грн; копію акта №2 від 30.03.2019 прийому наданих юридичних послуг згідно з додатком №2 від 29.05.2019 до договору на суму 10500,00 грн; копію рахунку-фактури №30/09 від 30.09.2019 на суму 10500,00 грн; копію деталізації рахунку №30/09 від 30.09.2019 року;

- копію платіжного доручення №492 від 05.12.2019 про оплату за юридичні послуги (правничу допомогу) згідно з рахунком №01/11 від 01.11.2019 у розмірі 10500,00 грн; копію акта №3 від 01.11.2019 прийому наданих юридичних послуг згідно з додатком №2 від 29.05.2019 до договору на суму 10500,00 грн; копію рахунку-фактури №01/11 від 01.11.2019 на суму 10500,00 грн; копію деталізації рахунку №01/11 від 01.11.2019;

- копію платіжного доручення №495 від 05.12.2019 про оплату за юридичні послуги (правничу допомогу) згідно з рахунком №02/12 від 02.12.2019 у розмірі 6125,00 грн; копію акта №4 від 01.11.2019 прийому наданих юридичних послуг згідно з додатком №2 від 29.05.2019 до договору на суму 6125,00 грн; копію рахунку-фактури №02/12 від 02.12.2019 на суму 6125,00 грн; копію деталізації рахунку №02/12 від 02.12.2019 року;

- копію платіжного доручення №530 від 18.12.2019 про оплату за юридичні послуги (правничу допомогу) згідно з рахунком №17/12 від 17.12.2019 у розмірі 5250,00 грн; копію акта №5 від 17.12.2019 прийому наданих юридичних послуг згідно з додатком №2 від 29.05.2019 до договору на суму 5250,00 грн; копію рахунку-фактури №17/12 від 17.12.2019 на суму 5250,00 грн; копію деталізації рахунку №17/12 від 17.12.2019;

Вказані акти прийому наданих юридичних послуг підписані представниками обох сторін договору, містять посилання на номер справи в межах якої надано правову допомогу, перелік та обсяг наданих юридичних послуг у зв`язку із розглядом даної справи, їх вартість, витрачений час та детальний опис наданих послуг. В якості доказів понесення таких витрат позивачем до клопотання додано платіжні доручення про сплату таких витрат, які містять призначення платежу - оплата за юридичні послуги (правнича допомога) з посиланням на рахунки та на договір №25/05-19 від 29.05.2019 про надання правової допомоги.

Разом з цим, заявником до клопотання додано лист ТОВ «СІТІ ДОРЗ» б/н від 18.12.2019, адресований керуючому партнеру Адвокатського об`єднання «Новіков і Партнери» Чабану Д.Ф., в якому зазначено, що платіжні доручення про оплату юридичних послуг містять технічну описку, а саме, в графі «призначення платежу» помилково зазначено «Договір №25/05-19» замість «Договір №29/05-19», у зв`язку із чим позивач просив в «призначенні платежу» в платіжних дорученнях №265 від 25.07.2019, №399 від 16.10.2019, №492 від 05.05.2019, №495 від 05.12.2019, №530 від 18.12.2019 правильним номером договору вважати №29/05.

Судом апеляційної інстанції враховано, лист Національного Банку України від 09.06.2011 №25-111/1438-7141 «Про заміну інформації у реквізиті «Призначення платежу», яким встановлено, що після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті «Призначення платежу», вирішується між сторонами без участі банку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №809/34/17. А тому, заперечення скаржника з цього приводу, правомірно відхилені судом першої інстанції.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені вище докази на понесення позивачам витрат на професійну правничу допомогу є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами, до правової допомоги належать й консультації, роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво в судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

На переконання колегії суддів, місцевим господарським судом при прийнятті додаткового рішення у даній справі з розподілу судових витрат, враховуючи також заперечення відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, категорію та складність справи, в межах якої позивачем отримано адвокатські послуги, об`єм роботи, проведеної адвокатом при підготовці позовної заяви та під час розгляду справи, а також часткове задоволення позову, правомірно стягнув з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 31150,00 грн. Зазначена сума на думку суду апеляційної інстанції є співмірною з розміром заявлених вимог.

Скаржником, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було наведено достатніх обґрунтувань неспіврозмірності понесених позивачем витрат та наявності обґрунтованих підстав для зменшення розміру таких витрат до 5000,00 грн.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів на підтвердження своїх заперечень щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу . Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача на додаткове рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що додаткове рішення господарського суду Київської області від 19.05.2020, прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича слід відмовити, а оскаржуване додаткове рішення господарського суду Київської області від 19.05.2020 - залишити без змін.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Недашківського Михайла Вікторовича на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2020 у справі №911/1882/19 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2020 у справі №911/1882/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/1882/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 18.09.2020

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.Р. Станік