ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 Справа № 917/887/20

м.Полтава

за позовною заявою В.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури, вул.Козака, 1, м. Полтава, 36020 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, вул.Шевченка,7-А, с.Терешки, Полтавського району Полтавської області, 38762

до Фізичної особи-підприємця Мурадханяна Ашота Наримановича, АДРЕСА_1

про стягнення 194 802,76грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

Обставини справи: В.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мурадханяна Ашота Наримановича про стягнення 194802,76грн. безпідставно збережених коштів за 2017-2019.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.06.2020 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі №917/887/20; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 25.06.2020 року.

Судове засідання, призначене на 25.06.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою від 13.07.2020 року суд призначив дату судового засідання на 29.07.2020.

30.07.2020 року за вхід. №8125 від Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника Терешківської сільської ради.

Відповідач відзив на позов не надав, явку представника у судове засідання не забезпечив. Ухвали суду, що направлялися відповідачу за адресою, вказаною у позові, повернулися до суду.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Фізична особа-підприємець Мурадханян Ашот Нариманович зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи викладене, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.08.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 15.09.2020.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Полтавською місцевою прокуратурою Полтавської області, за результатами вивчення законності користування земельними ділянками на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавськоїобласті, виявлено порушення інтересів держави при використанні земельної ділянки площею 0,2530 га ФОП Мурадханяном А.Н. без правоустановчих документів, чим завдано шкоди її власнику - територіальній громаді за наступних обставин.

Установлено, що 22.11.2006 між Терешківською сільською радою та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Мурадханяном Ашотом Наримановичем укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2530 га (к.н. :08:001:0114) для комерційного призначення, яка розташована за адресою: с.Копили, вул. Пушкіна, 1-6 (в подальшому рішенням сесії Терешківської сільської ради від 29.03.2016 присвоєно нову адресу об`єкту нерухомого майна - вул. Пушкіна, 1-м).

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано у Полтавському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 22.11.2006 за №08.

Відповідно до акту приймання-передачі від 22.11.2006 року земельну ділянку площею 0,2530 га передано суб`єкту підприємницької діяльності-фізичній особі Мурадханяну А.Н. для комерційного призначення під обслуговування існуючого готельного комплексу.

Відповідно до п.З вказаного Договору на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна-готель, який знаходиться у власності Мурадханяна А.Н.

Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою: Полтавський район, с.Копили, вул.Пушкіна, 16, яка знаходиться у володінні Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», установлено, що право власності на вищевказаний готель у Мурадханяна А.Н. виникло на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.1998 (належним чином завірена копія договору знаходиться у матеріалах інвентаризаційної справи) відповідно до якого СП «Хлібокомбінат» Полтавської райспоживспілки продало, а Мурадханяна А.Н. купив 4/25 частин об`єкту нерухомого майна, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та складається в цілому з готелю, пральні, майстерні, пральні, насосної, хлібобулочного цеху, кондитерського та будівельного цеху, прохідної, адміністративної будівлі, вісової, теплиць, складів. В користування покупця переходить готель площею 840,6 кв.м.

Вказаний договір посвідчено нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В., про що в реєстрі зроблено запис №1-1441 від 24.11.1998.

Відповідно до рішення 3 сесії 5 скликання Терешківської сільської ради від 16.08.2006 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою СПД-ФО Мурадханяну Ашоту Наримановичу для земель комерційного призначення в АДРЕСА_2 . Також рішенням сесії сільської ради вирішено передати в оренду СПД-ФО Мурадханяну А.Н. земельну ділянку, площею 0,2530 га (землі комерційного призначення) під обслуговування готельного комплексу в АДРЕСА_2 для комерційного використання.

Відповідно до п.8 Договору строк дії останнього - 10 років. Таким чином, договір припинено у зв`язку із закінченням терміну дії останнього 23.11.2016.

Відповідно до листа Терешківської сільської ради від 26.04.2019 №716 Полтавську місцеву прокуратуру було повідомлено про те, що у Мурадханяна А.Н наявна заборгованість по договору оренди земельної ділянки від 22.11.2006. Терешківською сільською радою неодноразово направлялися до останнього листи від 28.02.2018 №232, від 04.12.2018 №969 про виниклий борг, однак, борг не погашено.

До цього часу на земельній ділянці розміщено готель, відтак, остання використовується ФОП Мурадханяном А.Н. без правоустановчих документів.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійногокористування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 206 ЗК України та статтею 2 Закону України «Про плату за землю» визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних -приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (вказана правова позиція наведена у постанові Великої палати від 20.11.2018, справа №922/3412/17).

Окрім того, у вищевказаній постанові акцентується увага на тому, що кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Предметом позову в такому випадку є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

З огляду на викладене ФОП Мурадханян А.Н., як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки-територіальної громади, зберіг у себе кошти, які мав би заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс 18), а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс 16).

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Отже, відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, оскільки закінчився 10-річний термін дії договору оренди земельної ділянки від 22.11.2006, а тому відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України відповідач повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, якземлекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а її розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідно до листа ГУ ДФС у Полтавській області від 04.02.2019 №4462/10/16-31-13-02-14 установлено, що за даними інформаційної системи ДФС фізичною особою-підприємцем - Мурадханяном А.Н. рнокпп НОМЕР_1 податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та/або комунальної власності) за 2016, 2017, 2018 роки не подавалися.

Відповідач на даний час не сплачує за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Для визначення розміру доходу Відповідача за час використання земельної ділянки без правоустановчих документів було розраховано комісієї Полтавської районної державної адміністрації як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури.

Враховуючи що строк дії вищевказаного договору закінчився 23.11.2016 року, Полтавською місцевою прокуратурою до Полтавської РДА скеровано листа 29.05.2019 №118-10304 вих-19 про створення комісії з визначення розміру збитків, спричиненої власникам земельної ділянки.

Відповідно до Акту про визначення розміру збитків завданих власникам землі та землекористувачам від 17.09.2019 року №3 визначено розмір збитків, що підлягають відшкодуванню за використання земельної ділянки площею 0,2530 га на території Терешківської сільської ради. Розмірзбитків за 2017-2019 становить 194 802,76 грн.

Відповідно до вказаного акту розмір заборгованості за 2017 рік становить 69 222,24 грн., за 2018 рік становить 69 222,24 грн, за 2019 рік -56 358,28 грн.

Розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації від 04.10.2019 №245 затверджено акт комісії з визначення розміру збитків, завданих ФОП Мурадханяном А.Н. власникам землі №3 від 17.09.2019

На підставі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мурадханяна Ашота Наримановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Терешківської сільської ради ( вул.Шевченка,7-А, с.Терешки, Полтавського району Полтавської області, 38762, ) безпідставно збережені кошти в розмірі 194 802,76 грн. за користування без правоустановчих документів земельною ділянкою площею 0,2530 га (к.н. :08:001:0114) для комерційного призначення під обслуговування готелю, яка розташована за адресою: с.Копили, вул. Пушкіна, 1-м.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мурадханяна Ашота Наримановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Полтавської області (м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави,7, ) судовий збір у розмірі 2922,04грн.

Видати наказа з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 25.09.2020

Суддя Кльопов І.Г.