ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1642/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Приватного підприємства "ДМА Капітал-2007", м. Харків
про стягнення 2795019,21 грн.
за участю представників:

позивача - Судаков Д.О.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "ДМА Капітал-2007" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 2795019,21 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що Приватне підприємство "ДМА Капітал-2007" у період з 01.05.2017 по 30.04.2020 не сплачувало за користування земельною ділянкою площею 0,2748 га по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 23.06.2020 о 12:45.

У підготовчому засіданні 23.06.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про відкладення підготовчого засідання на 09.07.2020 о 11:30.

У підготовчому засіданні 09.07.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про відкладення підготовчого засідання на 21.07.2020 о 09:45.

21 липня 2020 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№ 16721), в якому просив суд застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що сам факт того, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:022:0033 є сформованою не доводить того, що відповідач усією нею користувався. Враховуючи, дату подання позовної заяви - 28.05.2020 р., не можуть бути задоволені вимоги позивача про стягнення кош тів за період, що перевищує строк позовної давності. Позивачем не враховані сплачені відповідачем кошти у якості земельного податку на загальну суму 447360,00 грн. згідно платіжних доручень, які додані до відзиву. Додані платіжні доручення містять посиланням на договір купівлі-продажу від 12.04.2010 р. (договір на підставі якого у відповідача виникло право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», за адресою: м. Харків, пров. Титаренківський, 8). Крім того, відповідач вказував, що позивачем при розрахунку розміру безпідставно збережених кошті за 2017 та 2018 роки використовувалась нормативно-грошова оцінка за 2019 та 2020, тобто використовувалась не актуальна нормативно-грошова оцінка, що робить розрахунок не обґрунтованим. Позивач у даній справі має надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів)) та існування договору оренди землі.

У підготовчому засіданні 21.07.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.2020 було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, витребувано у Харківській міській раді належним чином засвідчені копії витягів з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2017, 2018, 2019 рік по справі № 922/1642/20 та відкладено підготовче засідання на 06.08.2020 о 12:45.

27 липня 2020 року позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№ 17121), в якій просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому позивач вказував, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:022:0033 є сформованою як об`єкт цивільних прав з 02.10.2014 саме площею 0,2748 га, про що міститься відповідна інформація в Державному земельному кадастрі. Як вбачається з витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.02.2019 № 477/0/45-19 та від 07.05.2020 № 3722 площа земельної ділянки з кадастровим номером :07:022:0033 складає 0,2748 га. Таким чином, безпідставно вказувати про іншу, меншу площу земельної ділянки з огляду на площу під забудовою нежитлової будівлі, оскільки земельна ділянка з площею 0,2366 га (площа під забудовою) не сформована як об`єкт цивільних прав, відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру. Отже, безпідставним є посилання відповідача на використання ним іншої площі земельної ділянки, ніж та, яка була сформована у Державному земельному кадастрі з огляду на існування земельної ділянки як об`єкту цивільних прав з кадастровим номером :07:022:0033 площею 0,2748 га. Крім того, позивач зазначав, що Харківська міська рада правомірно здійснила обстеження земельної ділянки без залучення фактичного землекористувача, а доводи відповідача щодо строку позовної давності є такими, що не відповідають нормам матеріального права та зроблені без комплексного аналізу фактичних обставин справи. Надані платіжні доручення не містять інформацію за користування саме якою конкретною земельною ділянкою сплачені відповідні кошти - не зазначені адреса, площа, кадастровий номер. Отже, відповідно до наданих доказів неможливо встановити, що земельний податок був сплачений за користування земельною ділянкою по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові з кадастровим номером :07:022:0033 площею 0,2748 га.

У підготовчому засіданні 06.08.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про відкладення підготовчого засідання на 13.08.2020 о 11:00.

У підготовчому засіданні 13.08.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 01.09.2020 о 09:30.

28 серпня 2020 року відповідач надав до суду письмові пояснення (вх.№ 19824), в яких просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки на спірну земельну ділянку обліковується правовстановлюючий документ - договір на право тимчасового користування землею від 06.06.2000 № 2286, який діє на теперішній час, внаслідок чого спірні правовідносини не підпадають під категорію кондиційні.

У судовому засіданні 01.09.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 10.09.2020 о 09:30.

Представник позивача у судовому засіданні 10.09.2020 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні 10.09.2020 не скористався, при причину неявки представника суд не повідомив.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.05.2020 № 209558571, право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 2366,1 кв.м. по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові з 30.09.2013 зареєстроване за ПП "ДМА Капітал-2007" на підставі договору купівлі - продажу від 12.04.2010 № 877.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.10.2014 № НВ-014 земельна ділянка площею 0,2748 га з кадастровим номером :07:022:0033 по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові має категорію земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1» (торгівельні приміщення). Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 02.10.2004.

Згідно позову позивач вказує, що враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові з кадастровим номером :07:022:0033 та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,2748 га по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Розрахунок розміру безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові (кадастровий номер :07:022:0033) від 22.02.2019 № 477/0/45-19 та від 07.05.2020 № 3722, які видані Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Таким чином, позивач вказує, що Приватне підприємство "ДМА Капітал-2007" у період з 01.05.2017 по 30.04.2020 не сплачувало за користування земельною ділянкою по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Також, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на Акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, пров. Титаренківській, 8 (кадастровий номер :07:022:0033) від 20.05.2020.

Акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, пров. Титаренківській, 8 (кадастровий номер :07:022:0033) від 20.05.2020 був складений Головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гусаром І.М. Обстеженням на місцевості було встановлено, що на сформованій земельній ділянці площею 0,2748 га (кадастровий номер :07:022:0033) по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові розташована нежитлова будівля, право власності на яку зареєстроване за ПП "ДМА Капітал-2007". Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.10.2014 № НВ-014, площа земельної ділянки з кадастровим номером :07:022:0033 складає 0,2748 га. Вказана земельна ділянка використовується ПП "ДМА Капітал-2007" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі.

Також, позивачем 22.06.2020 за вх.№ 14010 до суду був наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.05.2020 № НВ-020 кадастровий номер :07:022:0033.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2000 між Виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області (орендодавець) та Акціонерним товариством «Універсам «Пермський» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано у Виконавчому комітеті Харківської міської ради в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 07.06.2020 за № 117/00. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки № 117/00 в оренду передавалася земельна ділянка загальною площею 0,1545 га по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові.

Також, 30.05.2000 між Виконавчим комітетом Харківської міської ради та Акціонерним товариством «Універсам «Пермський» було укладено договір № 2286 на право тимчасового користування землею, який було зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею від 06.06.2000 за № 2286.

Відповідно до умов договору № 2286 на право тимчасового користування землею в тимчасове користування передавалася земельна ділянка загальною площею 0,3444 га по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові для експлуатації і обслуговування будівлі універсаму. Особливими умовами договору № 2286 на право тимчасового користування землею було передбачено, що при переході права власності або права користування на будівлі і споруди, що розташовані на наданій земельній ділянці до іншої юридичної чи фізичної особи, а також при ліквідації чи реорганізації юридичної особи - землекористувача, права і обов`язки сторін діють в повному обсязі згідно цього договору до припинення його в законодавчому порядку.

19 серпня 2020 року Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області була надана відповідь № 2169/116-20 на лист ПП "ДМА Капітал-2007" № б/н від 19.08.2020 в якій повідомлялося, що станом на 29.12.2012 у Відділі обліковується договір на право тимчасового користування землею № 2286 від 06.06.2000 на земельну ділянку площею 0,3444 га за адресою: м. Харків, пров. Титаренківській, 8 для експлуатації і обслуговування будівлі універсаму за АТ «Універсам «Пермський». Також, у даному листі повідомлялося, що у Відділі відсутня інформація про наявність акту приймання-передачі земельної ділянку місту по вищевказаному договору на право тимчасового користування землею.

Окрім того, 19.08.2020 Департаментом земельних відносин Харківської міської ради була надана відповідь № 6751/0/225-20 на лист ПП "ДМА Капітал-2007" № б/н від 19.08.2020 в якій повідомлялося, що Департаментом земельних відносин не готувався акт приймання-передачі земельної ділянки по пров. Титаренківському, 8, яка була у користування на підставі договору на право тимчасового користування землею № 2286 від 06.06.2000, укладеного між Виконавчим комітетом Харківської міської ради та Акціонерним товариством «Універсам «Пермський».

Разом з цим, суд зазначає, що позивачем у відповіді на відзив на позовну заяву (вх.№ 17121 від 27.07.2020) вказувалося про те, що земельна ділянка площею 0,2366 га (площа під забудовою ПП "ДМА Капітал-2007") по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові не сформована як об`єкт цивільних прав та відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка входить до складу земельної ділянки загальною площею 0,3444 га по пров. Титаренківському, 8 у м. Харкові за якою обліковується правовстановлюючий документ - договір на право тимчасового користування землею № 2286 від 06.06.2000. При цьому суд зазначає, що докази зворотнього в матеріалах справи відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

В силу ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка, плата за землю справляється відповідно до чинного законодавства.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України, є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність на спірну земельну ділянку договору на право тимчасового користування землею № 2286 від 06.06.2000, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 2795019,21 грн. в порядку, передбаченому ст.ст. 1212 -1214 глави 83 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги у справі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що судом відмовлено в позові з підстав його необґрунтованості, заява відповідача про застосування позовної давності підлягає відхиленню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "21" вересня 2020 р.

Суддя А.М. Буракова