ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 справа № 914/637/20

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви: Відкритого акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк", м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1 , м. Трускавець Львівська область

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп", м. Суми

про: стягнення 170 461,85 грн. 3% річних за прострочення по сплаті кредиту

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Шнир О.Б. - адвокат

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Відкритого акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк" до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" про стягнення 170 461,85 грн. 3% річних за прострочення по сплаті кредиту.

Ухвалою господарського суду від 23.03.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано сторонам строк для подання відзиву та відповіді на відзив, а також строк до 23.04.2020р. для подання обґрунтованих заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 29.04.2020р. було здійснено перехід до розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.05.2020р.

27.04.2020р. до суду поступив відзив на позовну заяву.

18.05.2020р. від позивач надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 23.06.2020 року залучено до участі у даній справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп".

Розгляд справи в межах підготовчого провадження відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 23.06.2020р. та 28.07.2020р.

28.07.2020р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.08.2020р.

В судовому засіданні 11.08.2020р. сторони виступили зі вступними словами, після чого суд перейшов до стадій дослідження обставин справи та поданих доказів.

11.08.2020р. судом було відкладено розгляд справи по суті на 09.09.2020р. перед судовими дебатами.

В судове засідання 09.09.2020р. з`явився представник відповідача, натомість позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Представник відповідача виступив у судових дебатах, просив в задоволенні позову відмовити.

В ході розгляду справи по суті, судом було з`ясовано наступне:

13.11.2003р. між Акціонерним комерційним банком «Східно-Європейський банк» (позивачем) та ОСОБА_1 (відповідачем, позичальником), який на момент укладення договору був зареєстрованим як фізична особа-підприємець, було укладено кредитний договір з лімітом 1 500 000,00 грн. терміном з 13.11.2003р. по 12.11.2006р. із сплатою 22% річних.

Всього по кредитному договору з 17.11.2003р. по 30.04.2004р. відповідачу було видано окремими траншами загальну суму 1 908 500,00 грн., з них було погашено відповідачем 540,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що стягнення основної суми боргу в розмірі 1 907 960,00 грн. було предметом розгляду у справах №1/356-28/132 (1/490-26/150), №6/25, №14/203, №26/50, що розглядалися в Господарському суді Львівської області.

Згідно вказаних рішень суду, які набрали законної сили було підтверджено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 1 907 960,00 грн.

Позиція позивача.

Обґрунтовуючи підстави поданого позову, позивач зазначає, що станом на 10.03.2020р. (подання позову), кредитна заборгованість відповідача перед позивачем не сплачена, внаслідок чого останнім допускається подальше прострочення грошового зобов`язання.

Позивач, заявляючи позовну вимогу про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1 907 960,00 грн. з 20.03.2017р. по 10.03.2020р., покликається на постанову Верховного суду від 26.04.2017р у справі №3-1522гс16, де було зазначено, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених ст. 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу строку позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Крім того, в ході розгляду справи по суті представник позивача роз`яснив, що даний позов подається Відкритим акціонерним товариством Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк", від імені якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" на підставі довіреності від 11.09.2019р., що міститься в матеріалах справи. Також позивач вважає, що повноваження на пред`явлення ним позову в інтересах банку також виникло на підставі договору про передання в управління непроданих активів банку №32-Л від 13.12.2013р.

Відтак, з урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача 170 461,85 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20.03.2017р. по 10.03.2020р.

Позиція відповідача.

У відзиві на позов відповідач повністю заперечував позовні вимоги, зокрема, з підстав завершення процедури ліквідації банку, активи якого були передані в управління ТОВ «Брокінвесгруп», яке у даній справі представляє інтереси позивача та водночас знаходиться в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Так, відповідач звертав увагу суду на наступне:

18.12.2009р. Постановою Національного банку України №756 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 21.12.2009р. Акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк».

24.01.2014р. НБУ було прийнято рішення №38 про затвердження ліквідаційного балансу АКБ «Східно-Європейський Банк» станом на 25.12.2013р., ухвалено остаточний звіт ліквідатора та завершено процедуру ліквідації банку. Водночас, всі активи банку було передано в управління юридичній особі ТОВ «Брокінвестгруп».

Так, за твердженням відповідача, у зв`язку з ліквідацією банку в нього була відсутня можливість здійснити розрахунок з останнім в частині основного боргу, який було раніше підтверджено рішеннями господарського суду.

Разом з тим, у своєму відзиві відповідач також звертав увагу на те, що в матеріалах справи наявний договір між позивачем та третьою особою про передання в управління непроданих активів банку №32-Л від 13.12.2013р., за умовами додатку №1 якого в управління третьої особи було передано кредитний портфель відповідача по даній справі

Водночас, з вимогами про стягнення з відповідача основної заборгованості, а також 3 % річних, управляюча компанія ТОВ «Брокінвестгруп» не зверталася.

Разом з тим, відповідач наголошував на тому, що в банку, як юридичної особи, після затвердження ліквідаційного балансу, відсутні будь-які відкриті рахунки на які боржники мали б можливість зараховувати кошти в рахунок погашення заборгованості. Таку інформацію в ході судового розгляду по суті підтвердив також і представник позивача.

Відтак, оскільки у спірний період з 20.03.2017р. по 10.03.2020р., прострочення заборгованості відбулося фактично з вини кредитора, то у боржника відсутній обов`язок сплати 3 % річних за період коли прострочення мало місце не з його вини. Відтак, відповідач просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позиція третьої особи.

У своїх усних поясненнях представник третьої особи повністю підтримав позовні вимоги позивача.

При прийнятті рішення суд керується наступними законоположеннями та своїми висновками.

Відповідно до ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Як на підставу позовних вимог про стягнення 3% річних, позивач покликається на прострочення з боку відповідача сплати присудженого, на підставі рішень господарського суду, кредиту в сумі 1 907 960,00 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна постанова Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019р. у справі №912/997/18, де було встановлено наступні обставини:

« 24.01.2014 Національним банком України прийнято рішення № 38 про затвердження ліквідаційного балансу АКБ "Східно-Європейський банк" станом на 25.12.2013, ухвалено остаточний звіт ліквідатора та завершено процедуру ліквідації АКБ "Східно-Європейський банк". Непродані активи банку та перелік вимог кредиторів передано юридичній особі - ТОВ "Брокінвестгруп".

Згідно остаточного звіту ліквідатора АКБ "Східно-Європейський банк" зазначено, що протягом процедури ліквідації проводилась оцінка та продаж майна (активів) банку, які в результаті проведення аукціонів не були реалізовані та передані в управління ТОВ "Брокінвестгруп" на підставі Договору № 32-Л про передавання в управління непроданих активів 13.12.2013. (який наявний також в розглядуваній справі).

З метою подальшого продажу та повернення, кредитний портфель передано в управління ТОВ "Брокінвестгруп" на підставі Договору № 32-Л від 13.12.2013 для погашення.

Згідно ст. 98 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції станом на 21.12.2009) ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Державного реєстру банків після ухвалення звіту ліквідатора.

Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.

Згідно Рішення № 38 від 24.01.2014 НБУ про затвердження ліквідаційного балансу ухвалено:

- управлінню припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду довести до відома ліквідатора АКБ "Східно-Європейський банк" дане рішення з метою виконання ним вимог пункту 12.7 глави 12 розділу VI Положення;

- ліквідатору АКБ "Східно-Європейський банк" надати до НБУ інформацію та підтверджуючі документи про здійснені заходи відповідно до пункту 12.7 глави 12 розділу VI Положення.»

В рішенні апеляційного суду також було встановлено наступне»:

«…посилання суду на завершення ліквідаційної процедури банку із затвердженням ліквідаційного балансу не відповідають нормам права, зокрема, ст.98 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та ст.609 ЦК України, оскільки лише внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про ліквідацію юридичної особи і є підставою для припинення зобов`язань. Отже, з урахуванням відсутності відповідного запису в реєстрі стосовно позивача договірні зобов`язання відповідача перед позивачем не припинились, а позивач має майнові та немайнові права, бути позивачем та відповідачем в суді, звертатись до суду за захистом свого порушеного права, зокрема, щодо стягнення нарахованих та несплачених відсотків.»

З наведеного вище вбачається, що фактично позивач у даній справі, у зв`язку з процедурою ліквідації та затвердженням ліквідаційного балансу жодної діяльності з 24.01.2014р. не здійснює, однак юридично продовжує існувати, оскільки НБУ ще не було внесено запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про його припинення.

Водночас, у зв`язку з наведеним, суд надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, зазначає про необхідність відмежування поняття припинення діяльності банку та припинення банку як юридичної особи.

У розглядуваній справі, на переконання суду має місце ситуація, коли позивач фактично припинив свою діяльність як фінансова установа та він не може більше її здійснювати з підстави, насамперед, відкликання ліцензії на здійснення такої діяльності. Водночас, банк, як юридична особа ще існує з підстав невнесення запису до Єдиного державного реєстру про його ліквідацію.

Суд наголошує на тому, що відповідач у даній справі, навіть маючи волю на виконання свого обов`язку щодо сплати заборгованості, фактично не міг цього здійснити, оскільки банк, якому він заборгував кошти вже фактично не здійснював своєї діяльності. В ході розгляду даної справи позивач не представив суду жодних доказів здійснення діяльності банку, наявності відкритих рахунків, тощо.

Більше того, на зупинення діяльності банку як фінансової установи після відкликання ліцензії, призначення ліквідатора та затвердження ліквідаційного балансу вказує також норма ст. 91 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» в редакції від 24.05.2012р., згідно якої з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора, зокрема банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Відтак, оскільки фактичне зупинення діяльності банку мало місце ще станом на 2014р. (остаточне затвердження ліквідаційного балансу), то враховуючи вказані вище обставини, протягом спірного періоду з 20.03.2017р. по 10.03.2020р. відповідач не мав можливості виконати свої зобов`язання перед ВАТ Акціонерним комерційним банком «Східно-Європейський банк».

Крім того, до позовної заяви позивачем було додано довіреність на представлення інтересів банку від 24.12.2013р. ТОВ «Брокінвесгруп» відповідно до договору про передавання в управління непроданих активів №32-Л від 13.12.2013р. Вподальшому, було надано також довіреність на представлення інтересів банку ТОВ «Брокінвестгруп» від 11.09.2019р.

Суд звертає увагу сторін, що в даній справі документом, який підтверджує повноваження на представлення інтересів позивача у розглядуваній справі є від 11.09.2019р.

Водночас, суд наголошує на тому, що відповідно до згаданого вище договору про передавання в управління непроданих активів №32-Л від 13.12.2013р. ТОВ «Брокінвестгруп», як управитель, про стягнення заборгованості по кредитному портфеля відповідача до суду не звертався. Відповідні докази в суду відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позивач у даній справі наділений правом звернення до господарського суду за захистом свого права та інтересу безпосередньо, оскільки в Єдиному державному реєстрі відсутній запис про ліквідацію банку, як юридичної особи.

Водночас, за обставин, які склалися, позбавлення банку ліцензії на здійснення діяльності, прийняття рішення про ліквідацію банку, та, врешті-решт затвердження ліквідаційного балансу банку, свідчить про обставини, які фактично позбавили відповідача як боржника виконати своє зобов`язання перед банком, з підстав, які встановлені судом вище.

Крім того, суд ще раз наголошує на тому, що спірним періодом прострочення у даній справі є з 20.03.2017р. по 10.03.2020р. В той же час, завершення процедури ліквідації банку, затвердження ліквідаційного балансу відбулося ще 24.01.2014р., що свідчить про те, що вже з цього часу банк фактично припинив свою діяльність як фінансова установа, однак продовжує існувати як юридична особа, зареєстрована в ЄДР.

За таких обставин, суд дійшов висновку в задоволенні позовних вимог відмовити.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк" - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.09.2020р.

Суддя М.В. Юркевич