ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2020 р. Справа№ 910/7308/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020

у справі № 910/7308/20 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуція-Центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 1 886 692,54 грн.

за участю представників:

від позивача: Демченко В.М.,

від відповідача: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 заяву ТОВ "Дистрибуція-Центр" про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на грошові кошти ТОВ "ГІППО", що знаходяться на будь-яких рахунках у будь-яких банківських або фінансових установах, в межах суми стягнення 1 886 692,54 грн.

Суд дійшов висновку, що встановлені обставини у їх сукупності свідчать про можливість відповідача користуватися чужими грошовими коштами, ухилятися від виконання рішення суду у разі невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на його грошові кошти, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Не погодившись з ухвалою, ТОВ "ГІППО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Дистрибуція-Центр" про забезпечення позову.

За твердженням скаржника, доводи ТОВ "ГІППО" щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову не були заслухані та не були враховані, заява про забезпечення позову була розглянута без участі представника ТОВ "ГІППО". Скаржник зазначає, що позивачем не наведено належного доказового обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, існування або настання ризиків невиконання чи утруднення виконання рішення суду, а арешт накладено на грошові кошти, що знаходяться, в тому числі і на рахунках, які призначені для сплати заробітної плати, сплати податків, зборів і обов`язкових платежів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 за апеляційною скаргою ТОВ "ГІППО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі № 910/7308/20 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 22.09.2020.

10.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Дистрибуція-Центр" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі № 910/7308/20, а апеляційну скаргу ТОВ "ГІППО" без задоволення з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.

10.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Дистрибуція-Центр" надійшло клопотання про долучення доказів, а також відповіді на запити, які позивач отримав після подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020, зокрема витяг з Державного реєстру виконавчих проваджень станом на 19.08.2020, витяг з реєстру Державної податкової служби України станом на 19.08.2020, витяг з державного реєстру юридичних осіб, копія витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16.07.2020, заява свідка ОСОБА_1 у справі № 910/7308/20, копія наказу перевірки Держпраці у Волинській області.

18.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли копії матеріалів справи № 910/7308/20, а саме копія заяви ТОВ "Дистрибуція-Центр" про забезпечення позову від 20.07.2020 з додатками на 50 арк.

21.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Дистрибуція-Центр" надійшло клопотання про долучення доказів, а саме витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.09.2020.

В судове засідання 22.09.2020 представники скаржника не з`явились, про причини неявки у судове засідання не повідомили, хоч відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті і від відповідача не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги в присутності його представника, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутні представника відповідача за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні представник позивача вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, наполягаючи на наявності визначених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З огляду на приписи ст. 269 ГПК України колегія суддів відхилила клопотання ТОВ "Дистрибуція-Центр" про долучення додаткових доказів, оскільки зазначеним доказам не було надано оцінки судом першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали про забезпечення позову.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням (ч. 3 ст. 140 ГПК України). У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч. 4 ст. 140 ГПК України).

Отже, сам лише розгляд судом першої інстанції заяви про забезпечення позову без участі представника ТОВ "ГІППО" та без заслуховування доводів відповідача не є порушенням процесуального законодавства.

Баланс інтересів учасників справи, в такому випадку, забезпечується правом клопотати перед судом про заміну одного заходу забезпечення позову іншим чи скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 ГПК України визначено заходи забезпечення позову, до яких належить і накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що арешт на грошові кошти ТОВ "ГІППО", що знаходяться на будь-яких рахунках у будь-яких банківських або фінансових установах, оскарженою ухвалою накладено в межах суми заявленої до стягнення 1 886 692,54 грн, що є співмірним співвідношенням негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Оцінивши надані позивачем докази та наведені доводи, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що встановлені обставини у їх сукупності свідчать про можливість відповідача користуватися чужими грошовими коштами, ухилятися від виконання рішення суду у разі невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на його грошові кошти, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, застосований місцевим господарським судом захід забезпечення позову, а саме накладення арешту на грошові кошти відповідача є обґрунтованим, адекватним, відповідає предмету спору, яким у цій справі є стягнення грошових коштів, застосований з урахуванням встановлених обставин справи, у той час як невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у справі № 910/7308/20 у разі задоволення позову.

Заявлені та застосовані судом заходи забезпечення позову не позбавляють ТОВ "ГІППО" його конституційного права на підприємницьку діяльність, отримання доходів, не перешкоджають займатися господарською діяльністю, а лише обмежують його право на період дії таких заходів вільно користуватися грошовими коштами в межах ціни позову.

Що ж до доводів скаржника про неможливість виплачувати заробітну плату працівникам через вжиті заходи забезпечення позову, то колегія суддів зазначає, що Держава гарантує та захищає передбачене законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 зі справи № 916/73/19.

В силу приписів статей 48, 59 Закону України "Про виконавче провадження" рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 910/9359/20).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на спростування обґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову та підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для забезпечення позову ТОВ "Дистрибуція-Центр" шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "ГІППО", що знаходяться на будь-яких рахунках у будь-яких банківських або фінансових установах, в межах суми стягнення 1 886 692,54 грн.

Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, оскільки суд в повній мірі з`ясував всі обставини, необхідні для правильного вирішення спору.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не вирішує спір по суті заявлених позовних вимог, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі № 910/7308/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі № 910/7308/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/7308/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз