УХВАЛА

м. Київ

23.09.2020Справа № 910/8576/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст Еко" про забезпечення позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст Еко" (03148, м. Київ, вул. Володимира Покотила, буд. 7/2)

до Обслуговуючого кооперативу "Гаражно - будівельно - експлуатаційний кооператив "Мотор" (03083, м. Київ, Проспект Науки, буд. 49)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловар Ірина Олександрівна (01103, м. Київ, вул. Михайла Драгомирова, буд. 20, прим. № 320)

про визнання права власності та скасування рішення

Суддя Літвінова М.Є.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Траст Еко" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Гаражно - будівельно - експлуатаційний кооператив "Мотор" (далі - відповідач) про:

- визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст Еко" на 20% частки нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, Проспект Науки, 49-Г, загальною площею 59, 1 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 52089444 від 28.04.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивачем було усунуто недоліки вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 22.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Біловар Ірину Олександрівну, підготовче засідання призначено на 03.08.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 виправлено описку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 03.07.2020.

Представники відповідача та третьої особи у підготовче засідання 03.08.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

31.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Автокооперативу по будівництву та експлуатації авто гаражів "Мотор" надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 позовну заяву третьої особи Автокооперативу по будівництву та експлуатації авто гаражів "Мотор" повернуто без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2020, яку занесено до протоколу судового засідання продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 09.09.2020.

Ухвалою Господарського суду від 09.09.2020, яку занесено до протоколу судового засідання відкладено підготовче засідання на 30.09.2020.

22.09.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Київ, проспект Науки, 49-г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 та належить на праві власності обслуговуючому кооперативу «Гаражно-будівельно-експлуатаційний кооператив «Мотор» (03083, м. Київ, проспект Науки, 49, ідентифікаційний код юридичної особи: 43450654);

- заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень», в тому числі нотаріусам. Міністерству юстиції України вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності обслуговуючому кооперативу «Гаражно-будівельно- експлуатаційний кооператив «Мотор» (03083, м. Київ, проспект Науки, 49, ідентифікаційний код юридичної особи: 43450654) та розташоване за адресою: м. Київ, проспект Науки, 49-г. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник зазначив про те, що відповідач не визнає права власності на частину майна, передбачену договором, що порушує право власності позивача та перешкоджає реалізації прав власника, а тому у позивача існує припущення про те, що відповідач може в будь - який момент розпорядитись майном та відчужити його. У зв`язку з чим заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову до прийняття рішення по справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно та забороною вчиняти дії.

Відповідно до частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Траст Еко» заяву про забезпечення позову, суд вирішив відмовити у задоволенні означеної заяви, враховуючи наступне.

Так, положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення боржником дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на ті обставини, що відповідач може в будь - який момент розпорядитись майном та відчужити його не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що матеріали заяви не містять відомостей стосовно того, що відповідачем вжито перелік заходів, які могли б свідчити про відчуження в подальшому майна до інших осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У відповідності до п. 3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Водночас, позивачем всупереч вимог частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надано будь-яких належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, за висновком суду, позивач лише формально посилається на неможливість виконання рішення суду в майбутньому і не наводить жодного обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборону вчиняти дії.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах заяви відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Траст Еко» про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили 23.09.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.Є. Літвінова