ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.2020 м. Ужгород Справа № 907/383/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Приватного підприємства «Облік Уж», м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Кошун Трейд, м. Ужгород

про стягнення 35068,35 грн.

секретар судового засідання Корольчук М.М.

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Позивач заявив позов про стягнення з відповідача боргу, що виник внаслідок невиконання ним умов Договору на обслуговування господарської діяльності суб`єкта підприємництва в Україні від 01.09.2019. Заявлена до стягнення сума складає: 30000,00 грн боргу за надані на підставі актів №№ 326, 339, 391 прийому-здачі виконаних робіт / послуг, 609,05 грн трьох відсотків річних та 4459,30 грн пені. Позов заявлено з посиланням на статті 526, 530, 610, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 196, 230-232 Господарського кодексу України та п. 2.6 Договору.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 2102,00 грн. сплаченого судового збору та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 15.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Позивач надіслав суду заяву про розподіл судових витрат разом з додатковими доказами, яка відповідає вимогам ст. ст. 80, 124, 126 ГПК України, відтак, такі прийняті судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав. Надіслана на його офіційну адресу ухвала суду про відкриття провадження у справі була повернута органом зв`язку з зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до правової позиції наведеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1), якщо ухвала у справі надіслана за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною та зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернута підприємством зв`язку або повернута з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений та мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору на обслуговування господарської діяльності суб`єкта підприємництва в Україні від 01.09.2019, в зв`язку з чим в нього існує борг на надані послуги в розмірі 30000,00 грн. Крім того, в зв`язку з порушенням грошового зобов`язання позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача 609,05 грн трьох відсотків річних від прострочених сум, а також нараховану відповідно до п. 2.6 Договору пеню у розмірі 4459,30 грн.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

01 вересня 2019 року між Приватним підприємством «Облік Уж» (позивачем, виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошун Трейд»(відповідачем, замовником) укладено Договір на обслуговування господарської діяльності суб`єкта підприємництва в Україні, відповідно до умов якого, замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання згідно з отриманими окремими замовленнями здійснювати такі види послуг: консультації з питань застосовування діючого законодавства України щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку суб`єкта підприємницької діяльності; консультування щодо оптимізації оподаткування згідно чинного податкового законодавства України; підготування та своєчасне подання звітності до уповноважених органів, в т. ч. в електронному вигляді згідно даних бухгалтерського/податкового обліку замовника; надання інших комерційних послуг за плату впродовж всього строку дії Договору (п. 1.1. Договору). З врахуванням укладеної згодом Додаткової угоди №1 від 01.10.2019р. термін надання послуг, як і термін дії договору складає: з 01.09.2019 до 30.11.2019.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.3., 2.5. Договору сторонами погоджена вартість послуг за 1 (один) календарний місяць, і така складає 15000,00 грн. без ПДВ. Вартість фактично наданих послуг зазначається в акті виконаних робіт за кожний календарний місяць, при цьому оплата за надані послуги виконавцем проводяться за кожен календарний місяць не пізніше 15-го числа поточного календарного місяця.

Обов`язок підписувати акти прийняття-передачі послуг та оплачувати надані виконавцем послуги покладено на замовника (п. 4.2.2 Договору).

Факт надання виконавцем послуг за обумовлений період підтверджується поданими до суду актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг № 305 від 30 вересня 2019 року, № 343 від 31 жовтня 2019 року та № 392 від 29 листопада 2019 року на 15000,00 грн кожен, тобто на загальну суму 45000,00 грн. Такі послуги (роботи) були виконані останнім в повному обсязі та з належною якістю, про що зазначено у вказаних актах.

Як стверджує позивач, відповідач неналежно виконав свої обов`язки щодо оплати отриманих послуг. З врахуванням часткової оплати в розмірі 15000,00 грн заявлений до стягнення борг відповідача складає 30000,00 грн.

Сторони також обумовили, що замовник несе відповідальність за своєчасну оплату за виконані роботи/послуги (пункт 6.1.1. Договору).

Так, в разі прострочення оплати винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення (пункт 2.6 Договору).

Посилаючись на вказаний пункт договору, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення пені, нарахованої на кожен платіж окремо, всього на суму 4459,30 грн.

Окрім того, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення з відповідача 609,05 грн трьох відсотків річних.

Надіслана 07.04.2020 відповідачу претензія від 06 квітня 2020 року з вимогою погасити борг була залишена відповідачем без задоволення, що послужило підставою для звернення з цим позовом до суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами виникли правовідносин, які регулюються положеннями закону, що виникають з договору про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором(ст. 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт надання позивачем послуг на заявлену до стягнення суму належним чином підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-прийняття виконаних робіт/послуг № 305 від 30 вересня 2019 року, № 343 від 31 жовтня 2019 року та № 392 від 29 листопада 2019 року. Доказів повної оплати відповідачем наданих йому позивачем послуг матеріали справи не містять.

Тому, заявлений до стягнення розмір боргу на суму 30000,00 грн є обґрунтованим, а позовні вимоги про його стягнення з відповідача в примусовому порядку - такими, що підлягають до задоволення.

Щодо 3 % річних

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на це, суд перевірив здійснений позивачем розрахунок річних і такий є вірним, тому суд задовольняє вимогу про їх стягнення в повному обсязі на суму 609,05 грн.

Щодо пені.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 2.6 Договору сторони обумовили, що в разі прострочення оплати винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення.

Суд перевірив порядок нарахування пені з врахуванням здійсненої 20.11.2019 проплати та з огляду на принцип диспозитивності, дійшов висновку про задоволення заявленої до стягнення суми в розмірі 4459,30 грн повному обсязі.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми, що складає предмет спору, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом підприємством подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, який включав 2102,00грн. витрат по оплаті судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції на суму 5000 грн.

Крім того, позивачем подана заява б/н від 13.07.2020, якою обґрунтовано понесені ним витрати в сумі 5000,00 грн. на професійну правничу допомогу та які він просить розподілити при винесені рішення по справі. Так, витрати на вказану суму підтверджуються договором про надання правової допомоги від 05.06.2020 року, яким сторони погодили вартість послуг за одну годину роботи партнера Об`єднання, ордером серії АО №1012003, детальним описом робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, актом виконаних робіт №98 від 07.07.2020, рахунком № 98 від 07.07.2020 та платіжним дорученням № 1092 від 09.07.2020 на зазначену суму (5000,00 грн).

Частиною другою статті 126 ГПК України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду на викладене, беручи до уваги перелічені вище докази, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача 5000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом цієї справи.

Окрім того, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кошун Трейд (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Л. Толстого, 10 «Б», ) на користь Приватного підприємства «Облік Уж» (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Л. Толстого, 27 «А», ) суму 35068,35 грн (тридцять п`ять тисяч шістдесят вісім гривень 35 коп.), що включає в себе суму: 30000, 00 грн основного боргу, 4459,30 грн. пені, 609,05 грн 3% річних, а також 7102,00 грн (сім тисяч сто дві гривні 00 коп) судових витрат, в т. ч. 2102,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору та 5000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядаєтьсяhttp://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук