ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/377/20)
Провадження №13/913/377/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В.
Розглянувши по суті у судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання м. Луганськ
до Відділу освіти Троїцької районної державної адміністрації Луганської області смт. Троїцьке, Троїцький р-н, Луганська область,
про стягнення 7039 грн 12 коп.
Секретаря судового засідання Пата А.С.
Представники сторін не прибули.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання звернулося до Відділу освіти Троїцької районної державної адміністрації Луганської області про стягнення заборгованості в сумі 6374 грн 82 коп., 3 % річних в сумі 281 грн 49 коп., інфляційних нарахувань в сумі 382 грн 81 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами №15-28-18 від 30.05.2018, №15-29-18 від 11.06.2018, №15-40-18 від 17.07.2018, №15-58-18 від 29.08.2018 щодо своєчасної оплати за виконані роботи, внаслідок чого за відповідачем уторилась заборгованість, на яку нараховані 3 % річних та інфляційні нарахування.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.07.2020 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив судове засідання на 27.07.2020 р.
14.07.2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшла заява(клопотання) від 10.07.2020 р. №01-19/2/184 позивача про уточнення до позовної заяви, за яким повідомили, що в позовній заяві не зазначили про стягнення судового збору з відповідача у розмірі 2102,00 грн.
20.07.2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшла заява від 16.07.2020 р. №01-19/2/187 позивача, за якою просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі та просить суд провести судове засідання, призначене на 27.07.2020 р., без участі представника позивача.
21.07.2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшов відзив на позовну заяву від 17.07.2020 р. №298 відповідача, за яким заперечує проти позовної заяви та просить суд провести судове засідання, призначене на 27.07.2020 р., без участі представника відповідача.
27.07.2020 р. в судове засідання представники сторін не прибули.
03 серпня 2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшла відповідь від 29.07.2020 р. №01-19/2/211 на відзив відповідача на позовну заяву, за якою не погоджується з відзивом відповідача на позовну заяву та просить суд постановити рішення за яким стягнути з відповідача на користь позивача: 6374,82 грн - за виконані роботи, 281,49 грн. - 3% річних, 382,81 грн. - інфляційні нарахування, 2102,00 грн. - судовий збір.
10 серпня 2020 р. на адресу Господарського суду Луганської області надійшла заява (клопотання) позивача від 06.08.2020 р. №01-19/2/225, за яким просить суд провести судове засідання призначене на 25.08.2020 р. без участі представника позивача та просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
25.08.2020 р. в судове засідання представники сторін не прибули.
Ухвалою від 25.08.2020 р. суд закрив підготовче провадження у справі №913/567/19(913/377/20) та призначив справу до судового розгляду по суті на 07 вересня 2020 року.
07.09.2020 р. в судове засідання представники сторін не прибули, розгляд справи відкладено на 21.09.2020 р.
Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд
ВСТАНОВИВ: між позивачем та відповідачем були укладені наступні договори: № 15-28-18 від 30.05.2018 р., № 15-29-18 від 11.06.2018 р., № 15-40-18 від 17.07.2018 р., та № 15-58-18 від 29.08.2018 р. за якими позивач зобов`язався виконати роботи з відключення від електромереж 3-фазних та 1-фазних лічильників, а відповідач, відповідно до п. 3.3. договорів, здійснити оплату робіт продовж 30-ти банківських днів з дати отримання акту виконаних робіт.
Позивачем були виконанні роботи, що підтверджується актами виконаних робіт:
Акт № 74 від 29.10.2018 р. за договором № 15-28-18 від 30.05.2018 р. на суму 751 грн. 97 коп.; акт № 81 від 11.06.2018 р. за договором № 15-29-18 від 11.06.2018 р. на суму 299 грн. 88 коп.; акт № 102 від 30.10.2018 р. за договором № 15-40-18 від 17.07.2018 р. на суму 4575 грн. 68 коп.; акт № 129 від 29.10.2018 р. за договором № 15-58-18 від 29.08.2018 р. на суму 747 грн. 29 коп.
Загальна сума виконаних робіт 6374 грн. 82 коп.
У встановлений п. 3.3 договорів строк відповідач оплати не здійснив.
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути на свою користь з відповідача борг в сумі 6374 грн. 82 коп., 3% річних за період з 11.12.2018 р. по 31.05.2020 р. в сумі 281 грн. 49 коп., втрати від інфляції за період з січня 2019 р по квітень 2020 р. в сумі 382 грн. 81 коп. відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідач надав відзив на позовну заяву від 17.07.2020 р. № 298 в якому зазначив, що заперечує проти позову, та послався на постанову КМУ від 19.04.2017 р. № 270.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Судом встановлено факт невиконання відповідачем зобов`язань за договорами: № 15-28-18 від 30.05.2018 р., № 15-29-18 від 11.06.2018 р., № 15-40-18 від 17.07.2018 р., та № 15-58-18 від 29.08.2018 р., в частині повної та своєчасної оплати, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 6374 грн. 82 коп.
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").
Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно та арифметично вірно здійснено нарахування втрат від інфляції та 3% річних.
Стосовно посилання відповідача на положення постанови КМУ № 270 від 19.04.2017 р., то вони відхиляються судом з огляду на те, що вони не регулюють спірні правовідносини між сторонами.
За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по справі відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 120, 176, 177, 185, 195, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до Відділу освіти Троїцької районної державної адміністрації Луганської області задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 25.09.2020 р.

Суддя Б.В.Яресько