ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.09.2020 Справа№ 914/2156/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації», м.Київ

про: забезпечення позову (вх. № 2309/20 від 17.09.2020)

у справі № 914/2156/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації», м.Київ

до відповідача: Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод», м.Львів

про: оскарження рішення суб`єкта господарювання

ВСТАНОВИВ

21.08.2020 на розгляд Господарського суду Львівської області через систему електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації» до Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» з вимогами:

- визнати незаконним та скасувати рішення Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» №83 від 22 липня 2020 року, відповідно до якого вирішено Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації» дискваліфікувати з торгів із допорогової закупівлі Плата ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні та механічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c)

- Визнати незаконним та скасувати рішення Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» №88 від 27 липня 2020 року відповідно до якого переможцем торгів із допорогової закупівлі Плата ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні тамеханічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c) визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка».

Заявлені позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20 липня 2020 року відбувся електронний аукціон із закупівлі Плати ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні та механічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c), замовником якого є ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (ДП «ЛДАРЗ»).

Для участі у зазначених електронних торгах було подано Тендерні пропозиції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації» (ТОВ «КІВ АВІА») та від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (ТОВ «Промелектроніка»).

Відповідно до оголошених результатів проведеного аукціону за результатами оцінки поданих тендерних пропозицій ТОВ «КІВ АВІА» запропонувало найменшу ціну.

Однак, замовником оприлюднено Рішення №83 від 22 липня 2020 року, відповідно до якого вирішено ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» дискваліфікувати у зв`язку з висновком заступника директора підприємства з безпеки ДП «ЛДАРЗ» «про результати перевірки постачальника»; Висновок: співпраця з ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» - не можлива.

Сам висновок, на який посилається відповідач у рішенні, опубліковано не було. З метою його отримання представником ТОВ «КІВ АВІА» на адресу ДП «ЛДАРЗ» 24 липня 2020 року було направлено адвокатський запит, проте станом на день звернення до суду із цим позовом відповідь від відповідача не надійшла.

У подальшому через електронну систему закупівель Prozorro розміщено рішення відповідальної особи №88 від 27 липня 2020 року відповідно до якого переможцем торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та прийнято рішення з обґрунтуванням:

- заключити договір з переможцем на підставі електронних торгів у системі Prozorro UA-2020-07-09-007313-c №6414748.

- висновок заступника директора підприємства з безпеки ДП «ЛДАРЗ» про результати перевірки постачальника ТРП ТОВ «Промелектроніка»: «співпраця з ТОВ «Промелектроніка» можлива з урахуванням наведених ризиків та вжиття заходів з їх мінімізації (за умов 100% оплати після поставки ТРП)». ТОВ «КІВ АВІА» вважає зазначені рішення відповідальної особи Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» про дискваліфікацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації» від 22 липня 2020 року №83, та рішення від 27 липня 2020 року №88, відповідно до якого переможцем торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до оприлюдненої Конкурсної документації на закупівлю Плата ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні та механічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c), замовником якого є ДП «Львівський державний авіаційноремонтний завод», установлено наступні кваліфікаційні критерії (Додаток 2): 1) наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору (критерій застосовується при умові передоплати); 2) наявність обладнання та матеріально-технічної бази (критерій застосовується, якщо предметом є роботи чи послуги); 3) наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід. Також, встановлено про відсутність випадків, коли в ході проведення слідчих дій відносно Постачальника проводилось вилучення поставлених ним на ДП «ЛДАРЗ» матеріальних цінностей. Наявність таких випадків може бути підставою для дискваліфікації. Також встановлено, що потенційний переможець Конкурсу/ Постачальник ТРП прямого визначення торгів проходить перевірку підрозділом безпеки ДГТ «ЛДАРЗ» і замовник може відхилити пропозицію потенційного переможця Конкурсу/Постачальника ТРП прямого визначення, якщо хоча б одна з умов перевірки підрозділом безпеки буде підтверджена. ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» до поданої Тендерної пропозиції, на підтвердження відповідності кваліфікаційним вимогам, було долучено, наступні документи: довідку про укладання та виконання аналогічних договорів; довідку про наявність матеріально-технічної бази; та довідку про наявність у працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, необхідні для виконання договору про закупівлю; лист згоду з технічними вимогами; довідку про технічні дані товару; лист-згоду з проектом договору про закупівлю; тендерну пропозицію; документи, які підтверджують статус і повноваження керівника щодо підпису документів тендерної пропозиції; лист-згоду на обробку персональних даних працівника учасника закупівлі; сертифікат відповідності; лист щодо роз`яснення тендерної документації, фінансову звітність, які у повному обсязі підтверджують відповідність тендерної пропозиції позивача заявленій ДП «ЛДАРЗ» конкурсній документації.

ТОВ «КІВ АВІА» зазначає, що ним підтверджено наявність обладнання, матеріально-технічної бази та працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання, що між ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» та ДП «ЛДАРЗ» відбувалася співпраця й раніше. Крім того, заборгованість перед ДП «ЛДАРЗ» з боку ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» відсутня.

Як зазначає ТОВ «КІВ АВІА» у позовній заяві, надана тендерна пропозиція відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Конкурсною документацією на закупівлю Плата ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні та механічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c).

Позивач звернувся до суду із цим позовом, вважаючи, що відповідачем неправильно надано оцінку його тендерній пропозиції, виходячи із вимог Кнкурсної документації.

На переконання позивача тендерна пропозиція ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» відповідає усім кваліфікаційним вимогам, заявленим у Конкурсній документації на закупівлю Плата ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні та механічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c) та не містить у собі жодної із підстав, визначеної Законом України «Про публічні закупівлі» для її відхилення.

Таким чином, ДП «ЛДАРЗ», приймаючи рішення про дискваліфікацію ТОВ «КІВ АВІА», допустило порушення Закону України «Про публічні закупівлі» та безпідставно прийняло рішення про дискваліфікацію ТОВ «КІВ АВІА» від 22 липня 2020 року №83.

За наведених у позовній заяві обставин, позивач вважає, що є наявними достатні підстави для визнання рішення ДП «ЛДАРЗ» про дискваліфікацію ТОВ «КІВ АВІА» від 22 липня 2020 року №83 з аукціону, проведеного 20 липня 2020 року через електронну систему закупівель Prozorro із допорогової закупівлі Плати ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні та механічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c), незаконним. Відповідно, рішення про визнання переможцем ТОВ «Промелектроніка» від 27 липня 2020 року №88 також є незаконним.

Ухвалою суду від 26.08.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 27.08.2020 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія інженерної взаємодії в авіації заяву про забезпечення позову (вх.№1975/20 від 25.08.2020 р.) у справі № 914/2156/20.

17.09.2020 через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання зобов`язань за Договором №14-20-5-/6414748ПЕ від 10 серпня 2020 року, укладеним між Державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на поставку Плати ПКК БЦ5.103.088 (код ДК 021:2015: 35640000-2).

До заяви долучено копію договору №14-20-5-/6414748ПЕ від 10 серпня 2020, зупинення виконання зобов`язань за яким, заявник просить у заяві про забезпечення позову.

З преамбули вбачається, що договір між Державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод», (іменований надалі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (іменований надалі - постачальник)за результатами торгів № UA-2020-07-09-007313-c (6414748) вiд 09.07.2020 р. з використанням системи Рrоzоrrо.

Відповідно до п.1.1, на умовах, передбачених цим договором, Постачальник зобов`язуються передати, а Покупець - прийняти i оплатити плату ПКК БЦ5.103.088 (код ДК 021:2015:35640000-2), надалi «Продукцiя», згiдно Специфiкацiї.

Однак, як зазначає заявник, незважаючи на оскарження у судовому порядку зазначених рішень ДП «ЛДАРЗ» від 22 липня 2020 року №83, від 27 липня 2020 №88, Державне підприємство «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» 01 вересня 2020 року укладено із ТОВ «Промелектроніка» Договір поставки а, відповідно, рішення суду у цій справі буде виконати неможливо.

Далі по змісту заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що є необхідним вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме: заборонити Державному підприємству «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» укладати Договір щодо поставки Плати ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні та механічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c), тоді як у прохальній частині заяви про забезпечення позову просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання зобов`язань за вже укладеним Договором №14-20-5-/6414748ПЕ від 10 серпня 2020 року, укладеним між Державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на поставку Плати ПКК БЦ5.103.088 (код ДК 021:2015: 35640000-2).

При розгляді заяви суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, а також ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 136 Господарського процесуального кодексу України, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або ефективний захист або поновлення прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Серед основних засад (принципів) господарського судочинства цією статтею визначено пропорційність, зміст якого розкрито у статті 15 Кодексу, а саме, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Позивач звернувся до суду, зокрема, з вимогами про визнання незаконним та скасування рішення Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» №83 від 22 липня 2020 року, відповідно до якого вирішено Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації» дискваліфікувати з торгів, як зазначає позивач, із допорогової закупівлі Плата ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні та механічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c) та рішення Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» №88 від 27 липня 2020 року відповідно до якого переможцем торгів із допорогової закупівлі Плата ПКК БЦ5.103.088 зі складу виробу Щ-ЗУМ (ДК 021:2015: 35641000-9 Структурні тамеханічні запчастини для військової аерокосмічної техніки), (Ідентифікатор закупівлі UA-2020-07-09-007313-c) визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка».

Таким чином, позивачем заявлено немайнові вимоги.

У таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд не встановлює обгрунтованість заявлених позовних вимог, не вирішує спір по суті.

Відповідно до ст. 14 ГПК України («Диспозитивність господарського судочинства») суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, попри обов`язок суду вирішити наявний спір, з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть у встановленому порядку змінюватись тільки позивачем.

Виходячи із заявлених позовних вимог, обставин, на підставі яких позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, а також обставин, якими обгрунтовує вимогу про забезпечення позову у запропонований ним спосіб, суд приходить до висновку про невідповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати позивач, заявленим позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, адекватності та розумності. Такий захід забезпечення позову не відповідає принципу пропорційності, і не спроможний, у разі задоволення позову, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся

З огляду на вищевикладене, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації» від 17.09.2020 (вх. № 2309/20 від 17.09.2020) про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена у порядку ст.256,257 ГПК України.

Суддя С.Б. Кітаєва