ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Справа № 916/1935/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №9 від 13.01.2020р., розпорядження в.о. керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №255 від 25.08.2020р. та протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020р. та від 25.08.2020р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ПП «СВЕТОЛ-4» - Нікішев О.В. - за ордером;

від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Безверхий А.М. - за ордером;

від державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області»

Махортова І.О. - не з`явився;

від державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. - не з`явився;

від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - не з`явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «СВЕТОЛ-4»

на рішення господарського суду Одеської області від 16 жовтня 2019 року

у справі №916/1935/19

за позовом Приватного підприємства «СВЕТОЛ-4»

до:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»;

- державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича;

- державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

про скасування рішень державних реєстраторів та витребування нежитлових приміщень

суддя суду першої інстанції Цісельський О.В.

час і місце прийняття рішення: 16.10.2019р., 16.36год, м.Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №11

повне рішення складено 25.10.2019р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 01.09.2020р. оголошувалась перерва згідно ст.216 ГПК України.

В судовому засіданні 16.09.2020р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

09.07.2019р. Приватне підприємство «СВЕТОЛ-4» (надалі - позивач, ПП «СВЕТОЛ-4») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича, державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, в якому просило суд:

- скасувати рішення державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 4030663 від 26.03.2018р., на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру №1, загальною площею 207,8 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення, загальною площею 207,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №1-Н за ТОВом «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»;

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41572850 від 12.06.2018р., на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 44 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №1-Н за ТОВом «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»;

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41573223 від 12.06.2018р., на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 91,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №2-Н за ТОВом «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»;

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41573429 від 12.06.2018р., на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 72,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №3-Н за ТОВом «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»;

- витребувати нежитлові приміщення: 1 - основне, площею 18,8 кв.м., 2 - санвузол площею 10,0кв.м., 3 - основне, площею 30,3 кв.м., які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р., виготовленому ТОВ «Пропроект» та входять до складу нежитлових приміщень загальною площею 91,1кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 2-Н та які раніше входили до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8 кв.м., цього будинку з незаконного володіння ТОВа «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ПП «СВЕТОЛ-4».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що рішення державних реєстраторів Іскрова О.В. та Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне:

- держреєстратором Іскровим О.В. при прийнятті рішення від 26.03.2018р. не були дотриманні норми ч.1 ст.35, ст.37 ЗУ «Про іпотеку» та п.61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015р. №1127.

- ПП «СВЕТОЛ-4» (якщо його припустити/вважати іпотекодавцем щодо спірного нерухомого майна) не отримувало вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Прийняття державним реєстратором рішення від 26.03.2018р. було б можливе виключно за умови наявності договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Будь-якими особами від імені ПП «СВЕТОЛ-4» не укладені і не підписані договори іпотеки на належне позивачу нежитлове приміщення №520, розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд.64 з Банком чи особою, яка відступила ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за таким іпотечним договором;

- належне ПП «СВЕТОЛ-4» нежитлове приміщення №520 не передавалось ані позивачем, ані іншими особами від його імені в іпотеку за іпотечним договором від 15.05.2007р., що виключає можливість існування іпотечного застереження щодо даного майна, а відтак і саму можливість застосування норм ст.37 ЗУ «Про іпотеку»;

- державний реєстратор при проведенні реєстраційних дій не врахував та недотримався положень ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З посиланням на норми ст.ст.658,387, 388, 1212 ЦК України позивач зазначає, що відповідно до висновку спеціалістів КП «БТІ» Одеської міськради», що викладені в листі №4206-11/1027 від 03.07.2019р., нежитлове приміщення: 1 - основне, площею 18,8 кв.м., 2 - санвузол площею 10,0 кв.м., 3 - основне, площею 30,3 кв.м., які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р., виготовленому ТОВ «Пропроект» та входять до складу нежитлових приміщень загальною площею 91,1 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 2-Н та які раніше входили до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8 кв.м., цього будинку є тотожними приміщеннями з нежитловими приміщеннями: 4 - кухня, площею 16,7 кв.м., 4а-підсобне, площею 7,0 кв.м, 4б-кабінет, площею 3,8 кв.м., 4в-кладовка, площею 1,8 кв.м., 4г - роздягальня, площею 3,4 кв.м., 5 - коридор, площею 16,7 кв.м., 6 - кладова, площею 4,5 кв.м. /загальна площа 53,9 кв.м./, які зображенні у технічному паспорті від 21.03.2012р., виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» та входять до складу приміщень, загальною площею 195,9 кв.м., вибули із законного володіння позивача без його волі та без належних правових підстав.

Також позивач вказував, що первинне набуття права власності на кв. АДРЕСА_1 , ОСОБА_2. визнане незаконним постановою Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2008р. у справі №2а-363/08 (скасовано 4 розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Свідоцтво про право власності на кв.1) тому всі наступні переходи права власності на кв.1, частина площі якої належить ПП «СВЕТОЛ-4», відбулися без законних на те підстав.

01.08.2019р. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало місцевому господарському суду відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити у задоволенні позову та зазначило наступне:

- щодо відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки: 20.12.2017р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено Договір відступлення права вимоги №114/52, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/0077/74/74674 від 15.05.2007р., укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк»; 20.12.2017р. між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВом «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладений договір відступлення права вимоги №114/52-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/0077/74/74674 від 15.05.2007р. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»; 20.12.2017р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладений договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого право Іпотекодержателя за Іпотечним договором б/н, який було укладено 15.05.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк»; 20.12.2017р. між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладений договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого право Іпотекодержателя за Договором іпотеки перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»;

- щодо набуття ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права власності на майно, яке є предметом забезпечення виконання кредитних зобов`язань (іпотечне майно), то для здійснення реєстрації права власності на однокімнатну квартиру, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подало державному реєстратору всі необхідні документи, які передбачені нормами ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2017р №1127;

- перед прийняттям рішення щодо державної реєстрації прав суб`єктом державної реєстрації прав здійснено пошуки відомостей про записи щодо об`єкта, в тому числі щодо наявності записів про обтяження, іпотеки, податкову заставу. Державним реєстратором перенесено до відповідного розділу Державного реєстру прав відкритого на об`єкт нерухомого майна, відомості записів наявні у Реєстрах, у частині, що стосується такого об`єкта;

- всі наявні обтяження державним реєстратором при здійсненні реєстрації права власності на квартиру, на яку накладено арешт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було враховано та перенесено;

- відомості про те, що ПП «СВЕТОЛ-4» є власником однокімнатної квартири, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. кв.1, при проведенні реєстраційних дій та перевірці державним реєстратором були відсутні, як і обтяження на користь ПП «СВЕТОЛ-4»;

- державний реєстратор і орган державної реєстрації не можуть бути належними відповідачами за позовними вимогами про скасування рішення про державну реєстрацію чи скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, якщо такі вимоги є похідними від вимоги про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого державна реєстрація була проведена;

- якщо підставою для подання позову є фактично спір про право, але оскаржується рішення державного реєстратора з мотивів недотримання ним Закону про державну реєстрацію, то такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного/господарського судочинства. В позові вказані лише «технічні» порушення, здійснені реєстратором при реєстрації, зміні або припиненні права, отже такий спір розглядається в порядку адміністративного судочинства.

28.08.2019р. позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив наступне:

- право власності може виникнути лише на підставах, що передбачені законом. Нерухоме майно за іпотечним договором, на підставі якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зареєструвало за собою право власності на спірне майно, не належало ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 на праві власності, так як, зокрема, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2008р. у справі №2а-363/08 було скасовано правовий «привід» отримання такого права власності вказаними особами;

- договір іпотеки, за яким предметом іпотеки стало спірне майно, є недійсним та не створив жодних правових підстав, так як в особи не було належного обсягу правоздатності розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 ;

- основоположним у даному спорі є саме те, що первинне оформлення права власності на спірне майно було незаконним, що тягне за собою відсутність правової підстави у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вважати себе власником спірного майна, так як недійсні правочини не породжують жодних правових наслідків;

- позов є майновим і первісною вимогою є витребування майна з чужого незаконного володіння. При цьому, позовні вимоги, що стосуються скасування записів про державну реєстрацію є похідними тому і заявляються у порядку господарського судочинства.

Ухвалою суду першої інстанції від 29.08.2019р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

16.09.2019р. ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подало суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначило наступне:

- зазначена позивачем постанова Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2008р. по справі №2а-363/08 є неналежним доказом, так як на її підставі не можна встановити обставини, які входять в предмет доказування по справі №916/1935/19;

- іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек, тобто з 15.05.2007р. та запис про іпотеки виник раніше ніж право власності у ПП «СВЕТОЛ-4» на приміщення АДРЕСА_2 09.07.2014р. та навіть раніше ніж право власності у ОСОБА_3 (свідоцтво від 20.06.2014р., видане замість втраченого від 18.12.2007р.).

- скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проведено в рамках вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому після скасування таких записів не може бути способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування записів про проведену реєстрацію права. Проте, у випадку коли заявлена вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про проведену державну реєстрацію права також є неналежним способом захисту прав позивача.

09.10.2019р. позивач подав суду письмові пояснення, в яких надані пояснення щодо права власності позивача на нежитлові приміщення, які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р., виготовленому ТОВ «Пропроект» та які входять до складу нежитлових приміщень загальною площею 91,1кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2-Н та які раніше входили до складу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 207,8 кв.м. цього будинку.

16.10.2019р. позивач подав пояснення стосовно обраного ним способу захисту порушеного права.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.10.2019р. (суддя Цісельський О.В.) у задоволенні позову відмовлено та покладено судові витрати на позивача.

Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст.ст. 15, 16, 181, 328 ЦК України, ст.ст.1, 10, 15, 16, 17, 18, 19,24, 30 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вмотивоване наступним:

- стосовно позовних вимог про скасування рішень державних реєстраторів Іскрова О.В. та ОСОБА_4 - належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

- обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - скасування рішень державних реєстраторів не відповідає характеру і способу порушення, не є співмірним та ефективним в правовідносинах, що склалися, а тому у задоволенні позову в частині вищенаведених позовних вимог слід відмовити.

- щодо позовних вимог про витребування нежитлових приміщень, то позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що нежитлові приміщення: 1 - основне, площею 18,8 кв.м., 2 - санвузол площею 10,0 кв.м., 3 - основне, площею 30,3 кв.м., які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р., виготовленому ТОВ «Пропроект» та входять до складу нежитлових приміщень загальною площею 91,1кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2-Н та які раніше входили до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8 кв.м. цього будинку є тотожним приміщенням з нежитловими приміщеннями: 4 - кухня, площею 16,7 кв.м., 4а-підсобне, площею 7,0 кв.м, 4б-кабінет, площею 3,8 кв.м., 4в-кладовка, площею 1,8 кв.м., 4г - роздягальня, площею 3,4 кв.м., 5 - коридор, площею 16,7 кв.м., 6 - кладова, площею 4,5 кв.м. /загальна площа 53,9 кв.м./, які зображенні у технічному паспорті від 21.03.2012р., та входять до складу приміщень, загальною площею 195,9кв.м.

- судом не прийнято як належний та допустимий доказ тотожності вищенаведених приміщень висновок спеціалістів КП «БТІ» ОМР», що викладений в листі №4206-11/1027 від 03.07.2019р., оскільки останній містить інформацію, яка не відповідає геометричній логіці, враховуючи те, що приміщення, які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р. мають загальну площу 59,1кв.м., а приміщення зазначені у технічному паспорті від 21.03.2012р. мають загальну площу 53,9 кв.м., а тому вони не можуть бути тотожними.

- суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що суд повинен самостійно визначити належний спосіб захисту порушеного права позивача, оскільки: 1) останнє порушує принцип змагальності та право відповідача на рівність сторін перед законом та судом; 2) законом чітко визначений спосіб захисту порушеного права позивача, шляхом витребування майна від добросовісного набувача, яким є відповідач.

- позовні вимоги необґрунтовані, не доведені нележними та допустимими доказами та заявлені з невірно обраним способом захисту, а тому задоволенню не підлягають.

- спір про скасування рішення та/або запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за іншою особою є цивільно-правовим, стосується порушеного права позивача, як власника спірного майна, а тому враховуючи суб`єктний склад спору правомірно вирішувався за правилами господарського судочинства.

19.11.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПП «СВЕТОЛ-4», в якій скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- в результаті численних перереєстрацій із об`єкту нерухомості квартира АДРЕСА_1 , утворились три об`єкти нерухомості. Це сталось лише з тих причин, що інформація про рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2008р. у справі № 2а-363/08 не була технічно внесена до реєстру прав власності. При цьому, частина нежитлового приміщення, що належить позивачу, увійшла до складу нежитлового приміщення №2-Н, загальною площею 91,1кв. м., що зараз зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»;

- якщо суд вбачав необхідність у додатковому доказуванні питання щодо тотожності вказаних частин приміщень, незрозуміло, чому судом не було призначено судову експертизу з цього питання;

- суд при розгляді справи докази надані позивачем відкинув з мотивів наявності в нього власної геометричної логіки, а необхідність всебічного розгляду справи не забезпечив та не призначив за власною ініціативою експертизу з цього питання;

- позивач не міг, керуючись принципом змагальності, допустити необхідність клопотати про призначення експертизи, адже на підтвердження факту тотожності спірних частин приміщення було надано два докази: висновок спеціалістів КП «БТІ ОМР», що викладений в листі №4206-11/1027 від 03.07.2019 р. та постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2008р.;

- судом першої інстанції у рішенні взагалі не було надано оцінку такому доказу у справі, як постанова Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2008р. у справі №2а-363/08;

- судом було відмовлено у проведенні огляду доказів, а саме, нежитлових приміщень №520, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.М.Арнаутська. буд. 64 за їх місцезнаходженням;

- суд першої інстанції не дослідив питання, де саме знаходиться спірне приміщення ТОВа «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»;

- відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування рішень державного реєстратора, суд зазначив, що з урахуванням вимог ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» належним способом захисту в даному спорі є скасування саме запису про проведену державну реєстрацію права власності, а не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, однак ст.26 Закону містить положення щодо строків розгляду документів, поданих для державної реєстрації, що відповідно не має жодного відношення до заявлених позовних вимог.

- позивачем було обрано способом захисту його порушеного права саме витребування майна від добросовісного набувача, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Позовні вимоги про скасування рішення державних реєстраторів є похідними по відношенню до основної майнової вимоги та існують лише у тісному зв`язку з питанням про право власності на спірні 59,1кв.м. Підставою для подання цього позову є фактично спір про право, а рішення державних реєстраторів оскаржуються лише з мотивів порушення права власності позивача;

- оскільки нежитлові приміщення вибули із законного володіння позивача без його волі та без належних правових підстав, суд мав би застосувати до спірних правовідносин норми статей 387, 388, 658, 1212 ЦК України, як такі, що чітко регулюють правовідносини, що склалися. Суд не застосував вказані норми, що підлягають обов`язковому застосуванню, що являє собою порушення норм матеріального права в розумінні ст.277 ГПК України і є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового;

- в порушення ст.236 ГПК України суд не навів мотиви відхилення фактів, якими обґрунтовано позов.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подане клопотання про призначення судової експертизи, в якому позивач просив призначити у справі судову інженерно-технічну експертизу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2019р. (головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді В.В.Бєляновський, К.В.Богатир) відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «СВЕТОЛ-4»; встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 12.12.2019р.; призначено судове засідання на 17.12.2019р., 12.00год. для розгляду клопотання про призначення судової інженерно-технічної експертизи у справі.

10.12.2019р. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подало суду заперечення на клопотання про призначення експертизи.

16.12.2019р. ТОВ «ФК «»Довіра та гарантія» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну без задоволення, зазначаючи наступне:

- відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню і позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Позивач ніколи не був власником приміщень, які належать ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»;

- ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» є добросовісним набувачем майна: АДРЕСА_1 яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та в подальшому нежитлових приміщень №№1-Н, 2-Н, 3-Н;

- скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проведено в рамках вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому після скасування таких записів не може бути способом захисту права або інтересу Позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування записів про проведену реєстрацію права. Проте, у випадку коли заявлена вимога про витребовування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про проведену державну реєстрацію права також є неналежним способом захисту прав позивача (постанова Великої Палати Верховного суду від 29.05.2019р. по справі № 367/2022/15-ц).

У засіданні 17.12.2019р. було оголошено перерву до 14.01.2020р.

У зв`язку із перебуванням судді В.В.Бєляновського з 02.01.2020р. по 17.01.2020р. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду №9 від 13.01.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1935/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, Л.О.Будішевська.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2020р. прийнято справу №916/1935/19 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, Л.О.Будішевська та розпочато розгляд справи спочатку. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.01.2020р.:

- призначено у справі №916/1935/19 судову інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65000, м.Одеса, вул.Ланжеронівська, 21).

На вирішення експертам поставлено наступні питання:

1) Чи включено до складу приміщення 2-Н, загальною площею 91,1 кв.м, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, право власності на які зареєстровано за ТОВом «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», та яке раніше входило до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8кв.м. цього будинку, частина приміщення, загальною площею 195,9кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 та належать на праві приватної власності ПП «СВЕТОЛ-4»?

2) Чи є нежитлові приміщення: 1 - основне, площею 18,8кв.м, 2-санвузол площею 10.0кв.м, 3-основне, площею 30,3кв.м (загальна площа 59,1кв.м), які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р., виготовленому ТОВ «Пропроект» та входять до складу приміщення 2-Н, загальною площею 91,1кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, право власності на які зареєстровано за ТОВом «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», та яке раніше входило до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8кв.м. цього будинку, тотожними з нежитловими приміщеннями: 4 - кухня, площею 16,7кв.м, 4а- підсобне, площею 7,0кв.м, 4б-кабінет, площею 3,8кв.м., 4в-кладова, площею 1,8кв.м, 4г-роздягальня, площею 3,4кв. м, 5 - коридор, площею 16,7 кв.м., 6- кладова, площею 4,5кв.м (загальна площа 53,9кв.м), які зображені у технічному паспорті від 21.03.2012р., виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» та входять до складу приміщень, загальною площею 195,9кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 та належать на праві приватної власності ПП «СВЕТОЛ-4»?;

- попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від поважних причин від виконання покладених на них обов`язків;

- витрати по оплаті судової інженерно-технічної експертизи покладено на ПП «СВЕТОЛ-4»; - надано в розпорядження експертів матеріали справи №916/1935/19;

- зобов`язано ПП «СВЕТОЛ-4» сплатити рахунок за проведення експертизи протягом 7 робочих днів з дня його отримання;

- апеляційне провадження у справі №916/1935/19 зупинено до отримання висновку експертизи (на час її проведення) та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

22.01.2020р. матеріали справи надіслано до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

22.06.2020р. матеріали справи №916/1935/19 надійшли до суду апеляційної інстанції разом із висновком експерта Рапач К.В. №20-714/715 від 09.06.2020р.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.06.2020р. (головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді Л.О. Будішевська, К.В. Богатир) поновлено апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду на 01.09.2020р.,14.00год.

18.08.2020р. директор ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подав суду апеляційної інстанції клопотання, в якому заявник з посиланням на норми ч.4 ст.69 ГПК України просить суд викликати як експерта Рапач Костянтина Васильовича для надання роз`яснень висновку експертизи і надання відповідей на питання суду та учасників справи. У клопотанні зазначено, що воно заявлене з метою, аби суд та учасники справи мали нагоду поставити експерту питання, що вимагають спеціальних знань, заслухати роз`яснення експерта стосовно проведених досліджень та їх результатів. У зв`язку із перебуванням судді К.В.Богатиря у відпустці з 17.08.2020р. по 18.09.2020р., розпорядженням в.о. керівника апарату суду №255 від 25.08.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1935/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.08.2020р. прийнято справу №916/1935/19 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, С.В. Таран; відмовлено у задоволенні клопотання директора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про виклик експерта Рапач К.В.

У судовому засіданні 01.09.2020р. оголошено перерву до 16.09.2020р.

16.09.2020р. позивач подав суду клопотання та уточнення до клопотання, в яких просив застосувати при розгляді даної справи спосіб захисту порушених прав позивача, який передбачений правовими висновками Верховного Суду в постанові від правових висновків ВС в постанові від 20.08.2020р. по справі №916/2464/19 та від 03.09.2020р. №914/1201/19.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортов І.О., державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскров О.В. та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом отримання 07.09.2020р. копії ухвали суду апеляційної інстанції від 01.09.2020р.

Державні реєстратори Махортов І.О. та Іскров О.В. повідомлялись судом про час та місце слухання справи за адресою місцезнаходження КП «Реєстраційна служба Одеської області» та КП «Центр державної реєстрації» (які наразі припинені) - усі ухвали суду, які надсилались за вищезазначеними адресами повернулись до суду із відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою»; Іскров О.В. також повідомлявся за адресою: м.Одеса, вул. Варненська,1. З даної адреси копія ухвали суду повернулась з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою»

Відповідно до ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Приймаючи до уваги загальну тривалість апеляційного провадження у даній справі, необхідність забезпечення розумного балансу між інтересами учасників справи щодо вирішення спору, значення розгляду справи для позивача, а також обов`язок суду забезпечити розгляд справи у розумний строк, колегія суддів ухвалила розглянути справу у судовому засіданні 16.09.2020р. із ухваленням постанови, вважаючи, що призначення нових судових засідань (відкладення розгляду справи) не відповідає принципу пропорційності та розумності строків розгляду справи (п.10 ч.3 ст.2 ГПК України).

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши докази стосовно фактів, наведених учасниками справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено з матеріалів справи (копії постанови Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2008р. у справі №2а-363/08) та не заперечується відповідачем, що Приморська районна адміністрація Одеської міської ради видала розпорядження №2600 від 18.10.2006р., №2940 від 22.11.2006р., №3320 від 26.12.2006р., №330 від 20.02.2007р. «Про взяття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам», якими ОСОБА_2 надано для проживання в якості службового житла квартиру АДРЕСА_1 , площею 18,8 кв.м.; відкрито особистий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 ; як наймачу вищезазначеної квартири АДРЕСА_1 , надано під підсобне приміщення підвал, площею 44кв.м.; надано списану з балансу житлового фонду квартиру АДРЕСА_1 , площею 62 кв.м.

14.03.2007р. вказана квартира АДРЕСА_1 з підсобними приміщеннями були приватизовані ОСОБА_2 та Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради видане Свідоцтво про право власності на кв. № 1 загальною площею 207,8 кв.м., розташовану в буд. АДРЕСА_1 , за № 8-20428, власник - ОСОБА_2

19.03.2007р. до Реєстру прав власності на нерухоме майно був внесений запис про право власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право власності, р.8-20428, 14,03.2017р., управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради (інформаційна довідка №174526302 від 19.07.2019р. (т.1, а.с.153).

15.05.2007р. між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чепелєвою Т.В. за №У-158, на підставі якого право власності на ізольовану однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа - 207,8 кв. м., перейшло до ОСОБА_1 (т.1, а.с.49).

15.05.2007р. до Реєстру прав власності на нерухоме майно був внесений запис про право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, р.У-158, 15.05.2007р., Чепелева Т.В. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу (інформаційна довідка №174526302 від 19.07.2019р. (т.1, а.с.153, т.1, а.с.68-69).

Того ж дня 15.05.2007р. між ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, та Одеською обласною дирекцією Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержателем, було укладено іпотечний договір №У-163, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чепелєвою Т.В., відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 207,8 кв.м. (т.1, а.с.140-141).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2008р. у справі № 2а-3 63/08, яка набрала законної сили 28.04.2008р. (т.1, а.с.44-47):

- визнано частково незаконним і частково скасовано розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міської ради № 2600 від 18.10.2006 р. «Про взяття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» в частині надання статусу службової квартирі АДРЕСА_1 ;

- визнано частково незаконним і частково скасовано розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міської ради № 2940 від 22.11.2006 р. «Про взяття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» в частині надання ОСОБА_2 службової квартири АДРЕСА_1 ;

- визнано частково незаконним і частково скасовано розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міської ради № 3320 від 26.12.2006 р. «Про взяття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» в частині надання ОСОБА_2 в якості підсобного приміщення підвалу площею 44,0 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнано частково незаконним і частково скасувати розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міської ради №330 від 20.02.2007 р. «Про взяття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» в частині надання ОСОБА_2 в якості підсобного приміщення списаної з балансу квартири АДРЕСА_1 ;

- визнано незаконним та скасовано Свідоцтво про право власності на кв. № 1 загальною площею 207,8 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради 14.03.2007р. за № 8-20428 на ім`я ОСОБА_2 ;

Також виконавчим комітетом Одеської міської ради було 18.12.2007р. ОСОБА_3 було видано свідоцтво серія НОМЕР_1 про право власності на нежитлові приміщення №520, загальною площею 195,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17114799 від 19.12.2007р. (т.2, а.с.238) та не заперечується ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Право власності ОСОБА_3 було зареєстроване КП «Одеське МБТІ та РОН» 19.12.2007р. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер ОНМ 8133376 (т.1, а.с.224 - Інформація з Державного реєстру, довідка від 02.08.2019р.).

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна, що внесене до статутного капіталу ПП «СВЕТОЛ-4», від 23.04.2014р., на підставі рішення ПП «СВЕТОЛ-4» від 10.04.2014р., ОСОБА_3 передав, а ПП «СВЕТОЛ-4» прийняло у власність нежитлове приміщення №520, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке в цілому складається з приміщень «А», загальною площею 195,9 кв.м., які належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 18.12.2007р., серія НОМЕР_1 , зареєстрованого 19.12.2007р. КП "ОМБТІ та РОН" у книзі 72неж-98, номер запису 1519 (т.2, а.с.242).

09.07.2014р. державним реєстратором Мидляр Є.В. було видане ПП «СВЕТОЛ-4» свідоцтво про право власності на нерухоме майно на нежитлові приміщення загальною площею 195,9кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , форма власності приватна, розмір частки 1/1 (т.1, а.с.37) (замість Свідоцтва від 18.12.2007р.).

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 24002245 від 09.07.2014р. (т.1, а.с.38), право власності на нежитлові приміщення №520, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 195,9 кв. м. зареєстровано за ПП «СВЕТОЛ-4», що відображено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2014р., номер запису про право власності 6269566, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.07.2014р., серії САК НОМЕР_3, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Мидляр Є.В.

20.12.2017р. між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено договір відступлення права вимоги та договір про відступлення прав за договорами іпотеки, за яким до ПАТ «Комерційний індустріальний банк» перейшло, зокрема, право вимоги за договором іпотеки №У-163 від 15.05.2007р., укладеним з ОСОБА_1 (т.1, а.с.142-146).

20.12.2017р. між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги №114/52-ДГ та договір про відступлення прав за договорами іпотеки, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло, зокрема, право вимоги за договором іпотеки №У-163 від 15.05.2007р., укладеним з ОСОБА_1 (т.1, а.с.147-151).

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» 19.03.2018р. зареєструвало за собою право власності на іпотечне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 207,8 кв. м., житловою площею 18,8 кв. м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118417435 від 26.03.2018 р (запис про право власності 25419528).

Того ж дня 19.03.2018р. «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі договору іпотеки, договору відчуження прав, технічного паспорту б/н від 07.05.2018р. виготовленого ТОВ "Профпроект" та висновку ТОВ "Профпроект" серії №113161 від 07.05.2018р. зареєструвало за собою право власності на нежитлове приміщення (приміщення 1-Н), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 207,8 кв. м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 123621964 від 11.05.2018 р. (запис про право власності 25419528).

15.05.2018р. ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" отримала висновок за вих.№136541, виготовлений ТОВ "ПРОФПРОЕКТ", щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення № 1 -II, на три самостійні приміщення, а саме: нежитлове приміщення від № 1-Н, загальною площею 44,0 кв. м., що складає одиницю; нежитлове приміщення від № 2-Н, загальною площею 91,1 кв. м., що складає одиницю; нежитлове приміщення від № 3-Н, загальною площею 72,7 кв. м., що складає одиницю.

Відповідно до вищевказаного висновку, ТОВ "Профпроект" виготовило технічні паспорти на зазначені вище окремі нежитлові приміщення, на підставі яких державним реєстратором 16.05.2018р. проведена реєстрація права власності на три окремі об`єкти нерухомості, що підтверджується: витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №127335112 від 12.06.2018 р. (нежитлове приміщення 1-Н, загальної площею 44 кв. м., запис про право власності 26588490); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №127336586 від 12.06.2018 р. (нежитлове приміщення 2-Н, загальної площею 91,1 кв. м., запис про право власності 26588756); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 127338927 від 12.06.2018 р. (нежитлове приміщення 3-Н, загальної площею 72,7 кв. м., запис про право власності 26588986.

Як свідчать матеріали справи, на підставі рішення державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Іскрова Олега Вікторовича про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 4030663 від 26.03.2018р., внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення, загальною площею 207,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №1-Н за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (тобто квартира була переведена в нежитлове приміщення);

-на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігоря Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41572850 від 12.06.2018р., внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 44 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №1-Н Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія";

-на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігоря Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41573223 від 12.06.2018р., внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 91,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №2-Н Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія";

-на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Махортова Ігоря Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41573429 від 12.06.2018р., внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 72,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №3-Н Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Відповідно до висновку, викладеного у листі КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради» №4206-11/1027 від 03.07.2019р. (т.1, а.с.56-57) нежитлові приміщення 4 - кухня, площею 16,7 кв.м., 4а-підсобне, площею 7,0 кв.м, 4б-кабінет, площею 3,8 кв.м., 4в-кладовка, площею 1,8 кв.м., 4г - роздягальня, площею 3,4 кв.м., 5 - коридор, площею 16,7 кв.м., 6 - кладова, площею 4,5 кв.м., які зображенні у технічному паспорті від 21.03.2012р., виготовленому КП "ОМБТІ та РОН" та входять до складу приміщень, загальною площею 195,9 кв.м., які розташовані за адресою: м.Одеса, АДРЕСА_2, приміщення 520 та відповідно до свідоцтва про право власності індексний номер 24002245 від 09.07.2014р. належать ПП «СВЕТОЛ-4» та нежитлові приміщення: 1 - основне, площею 18,8 кв.м., 2 - санвузол площею 10,0 кв.м., 3 - основне, площею 30,3 кв.м., які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р., виготовленому ТОВ "Пропроект" та входять до складу нежитлових приміщень загальною площею 91,1 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 2-Н та які раніше входили до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8 кв.м. цього будинку є тотожними приміщеннями.

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що частина площі приміщень, які належать йому на праві власності (приміщення АДРЕСА_2) увійшли до АДРЕСА_1 та державну реєстрацію права власності ТОВа «ФК «Довіра та Гарантія» проведено незаконно, у тому числі на частину об`єкта, що належить позивачу. Оскільки первісна підстава набуття права власності на квартиру 1 - свідоцтво про право власності від 14.03.2007р. на ім`я Ковальчука О.В. скасовано рішенням суду, були відсутні правові підстави для набуття та переходу права власності до наступних набувачів, отже рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягають скасуванню, а нежитлові приміщення, зазначені у позовній заяві - витребуванню із незаконного володіння цього відповідача на користь позивача.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про недоведеність позивачем обставини тотожності приміщень, на якій наполягав позивач, та обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права шляхом скасування рішень державних реєстраторів, через що відмовив у задоволенні позовних вимог, з чим суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду наступного.

За змістом ст.ст. 3,15,16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Такі ж правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.08.2018р. у справі №910/23369/17, від 14.06.2019р. у справі №910/6642/18.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити з його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем тотожності приміщень за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, а отже право позивача не є порушеним та відмовив у позові також з підстав обрання позивачем неналежного способу своїх порушених прав.

Колегія суддів констатує, що у зв`язку із висновком суду першої інстанції про відсутність порушеного права позивача у даній справі господарський суд помилково відмовив у задоволенні позову також з підстав невідповідності обраного позивачем способу захисту порушеного права, оскільки суд встановив відсутність (недоведеність) порушення прав позивача.

Якщо суд встановив, що у правовідносинах, з яких виник спір, не має місце порушення, невизнання або оспорення прав позивача, то це є достатньою та єдиною підставою для відмови у позові, а відповідність обраного способу захисту права не може бути предметом правового аналізу, оскільки не порушене право судовому захисту не підлягає у жодний спосіб, визначений законом або договором.

Щодо доведеності обставин, на існуванні яких наполягало ПП «СВЕТОЛ-4», стосовно тотожності частини об`єкта нерухомого майна, належному йому на праві власності частині об`єкта нерухомого майна 2-Н площею 91,1кв.м. по АДРЕСА_1, що належить ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження тотожності приміщень позивач в додатки до позовної заяви надав лист КП «МБТІ ОМР» №4206-11/1027 від 03.07.2019р., проте це доказ відхилений судом першої інстанції.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ст.ст.1,3,7, ч.1 ст.10 ЗУ «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження. Судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Суд першої інстанції не скористався своїм правом призначити у справі експертизу з визначення тотожності частини площі об`єктів позивача та відповідача, відхиливши висновок КП «МБТІ», викладений у листі від 03.07.2019р., зазначивши, що цей лист містить інформацію, яка не відповідає «геометричній логіці».

Проте обставина тотожності частини приміщень в об`єкті нерухомого майна може бути визначена лише за наслідками проведення відповідної судової експертизи, оскільки для цього необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, якими господарський суд не володіє.

Разом із цим (і це суттєво), будь-які судження стосовно того, чи має місце стверджуване ПП «СВЕТОЛ-4» порушення його прав власника об`єкта нерухомості у зв`язку із фактично подвійною реєстрацією частини його об`єкта за ним та відповідачем, без встановлення відповідних обставин, їх підтвердження належними та допустимими доказами будуть передчасними та бездоказовими, а висновки суду - ґрунтуватися на неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2020р. у даній справі було призначено судову інженерно-технічну експертизу (перелік питань наведений вище у тексті даної постанови).

У Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №20-714/715 від 09.06.2020р. (складеному судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз К.В. Рапач, т.4, а.с.128-142) зазначено:

1) при зіставленні та аналізу розташування конструкцій (несучих стін, колон, сходів), а також об`ємно-планувальних рішень можливо зробити висновок, що до складу приміщення 2-Н, загальною площею 91,1 кв.м, яке розташовано за адресою: м. Одеса, вул.Катерининська, будинок 80, право власності на які зареєстровано за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», та яке раніше входило до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8кв.м. цього будинку, включено частину приміщення, загальною площею 195,9кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 та належать на праві приватної власності ПП «СВЕТОЛ-4»

2) Нежитлові приміщення: 1 - основне, площею 18,8кв.м, 2-санвузол площею 10.0кв.м, 3- основне, площею 30,3кв.м (загальна площа 59,l кв.м), які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р., виготовленому ТОВ «Пропроекг» та входять до складу приміщення 2-Н., загальною площею 91,l кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, право власності на які зареєстровано за ТОВом «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», та яке раніше входило до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8кв.м. цього будинку є тотожними з нежитловими приміщеннями: 4 - кухня, площею 16,7кв.м, 4а¬підсобне, площею 7,0кв.м, 46-кабінет, площею 3,8кв.м., 4в-кладова, площею 1,8кв.м, 4г¬роздягальня, площею З,4кв. м, 5 - коридор, площею 16,7 кв.м., 6- кладова, площею 4,5кв.м (загальна площа 53,9кв.м), які зображені у технічному паспорті від 21.03.2012р., виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» та входять до складу приміщень, загальною площею 195,9кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 та належать на праві приватної власності ПП «СВЕТОЛ-4».

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не подало письмових заперечень щодо висновку експертизи; представник відповідача у судовому засіданні лише повідомив, що не згоден із висновком експерта.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач надав суду лист КП «МБТІ та РОН», у якому стверджується про тотожність приміщень, аналогічні висновки містяться у висновку судової будівельно-технічної експертизи №20-714/715 від 09.06.2020р.

Згідно ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши висновок експертизи згідно із положеннями ст.104 ГПК України, колегія суддів не убачає підстав для його відхилення судом, зважаючи також і на відсутність будь-яких зауважень відповідача стосовно висновку та спростовуючих його підставність доказів.

Відповідач на спростування обставин, зазначених у вищезазначеному листі та висновку судової експертизи, не надав жодних доказів, а отже суд апеляційної інстанції вважає доведеною належними, допустимими доказами обставину тотожності частини приміщень, належних ПП «СВЕТОЛ-4», частині об`єкта нерухомості нежитлового приміщення 2-Н по АДРЕСА_1, площею 91,1кв.м., належного ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає доведеним порушення права ПП «СВЕТОЛ-4» у правовідносинах, з яких виник спір з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», на захист якого поданий позов.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон №1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із 11 Закону №1952 державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16.01.2020р., яка діяла на час звернення з позовом у цій справі та ухвалення місцевим господарським судом рішення у справі) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013р., або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020р., статтю 26 Закону №1952 викладено у новій редакції.

Згідно із п.п.1-3 ч.3 ст.26 Закону №1952 (у редакції, чинній із 16.01.2020р.) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції на відміну від положень ч.2 ст.6 Закону №1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець установив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020р., такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020р. цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України № 1952.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.09.2020р. у справі №914/1201/19.

Згідно із п.9 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 05.12.2019р.) державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.31-1 Закону №1952 реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Враховуючи скасування постановою Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2008р. у справі 2а-363/07 документів, які стали підставою для реєстрації за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 - розпоряджень та Свідоцтва про право власності №8-20428 від 14.03.2007р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради - позовні вимоги про скасування рішень державних реєстраторів, якими було зареєстровано за ТОВом «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право власності на квартиру, та виділених з неї нежитлових приміщень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом апеляційної інстанції встановлена неправомірність набуття права власності на квартиру площею 207,8кв.м. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , отже подальше відчуження об`єкта нерухомості та інші правочини, в результаті яких ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право власності на цей об`єкт нерухомості порядку ст.37 ЗУ «Про іпотеку» не може вважатися законним.

Колегія суддів відхиляє посилання ТОВа «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на те, що кредитний, іпотечний договори, договір про відступлення права вимоги є чинними, як і записи про іпотеку, про державну реєстрацію права власності на це майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є чинними, оскільки у судовому порядку скасована перша підстава набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 - Свідоцтво про право власності №8-20428 від 14.03.2007р. та розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міськради.

Спір у справі виник щодо частини приміщення, яке належить відповідачу у будинку АДРЕСА_1 , а не щодо усіх об`єктів, що наразі належать ТОВу «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Разом з цим, приписи ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачають часткового скасування рішень про державну реєстрацію прав, тому рішення державних реєстраторів індексний номер 4040663 від 26.03.18р., індексний номер 41572850 від 12.06.2018р., індексний номер 41573223 від 12.06.2018р., індексний номер 41573429 від 12.06.2018р. підлягають скасуванню у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги аргумент відповідача щодо виникнення у позивача права власності (2014р.) пізніше, ніж виникла іпотека квартири1 по АДРЕСА_1 , та набуття ОСОБА_3 права власності на нежитлове приміщення 520 по АДРЕСА_2 тільки у 2014 році, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру речових прав встановлено, що ОСОБА_3 вперше набув право власності на підставі Свідоцтва від 18.12.2007р., а відповідач став власником квартири 19.03.2018р.

Відповідачем не спростовано, підтверджується також і змістом постанови Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2008р. №2а-363/08, що ОСОБА_2 набув у власність квартиру, яка була складовою частиною нежитлового приміщення ОСОБА_3 , а також підсобні приміщення квартири складалися частково з належного ОСОБА_3 на праві власності нежитлового приміщення (т.1, а.с.45-46).

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

На підставі ст.ст.387,388 ЦК України позивач правомірно вимагає витребування спірної частини належного йому на праві власності нежитлового приміщення з незаконного володіння ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», отже позов в цій частині підлягає задоволенню судом.

Колегія суддів не убачає процесуальних підстав для задоволення клопотання ПП «СВЕТОЛ-4» про застосування в цій справі належного способу захисту порушеного права згідно ст.26 Закону №1952 в чинній редакції (припинення права власності відповідача на нежитлові приміщення), оскільки відповідно до ст14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.5 ст.269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ПП «СВЕТОЛ-4» не позбавлено права заявити вищенаведені вимоги (у разі необхідності) в окремому позовному провадженні у зв`язку із змінами, що сталися в законі (ст.ст.26,27 Закону №1952) після подання ним позовної заяви до господарського суду Одеської області та ухвалення оскаржуваного рішення.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч.1ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення: є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий господарський суд зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, неповно встановив обставини, що мають значення для вирішення справи, неправильно застосував норми матеріального права (ст.ст.316, 319, 328 ЦК України, ст.ст.15,16 ЦК України), що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ПП «СВЕТОЛ-4» у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ПП «СВЕТОЛ-4» підлягає задоволенню, рішення господарського суду Одеської області від 16.10.2019р. у справі №916/1935/19 - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до п.п. «б»,«в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позовних вимог, витрати, понесені позивачем у зв`язку із поданням позовної заяви та переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору) а також витрати з оплати проведення судової експертизи у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з їх відшкодуванням ПП «СВЕТОЛ-4».

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 240, 269, 270, 275, 277,281-284 ГПК України,

колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 16.10.2019р. у справі №916/1935/19 скасувати.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 4040663 від 26.03.18р., на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення, загальною площею 207,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №1- Н за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Довіра та Гарантія».

Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41572850 від 12.06.2018р., на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 44 кв.м., що розташоване за адресою:АДРЕСА_1, приміщення №1 - Н за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Довіра та Гарантія».

Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41573223 від 12.06.2018р., на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 91,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №2 - Н за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Довіра та Гарантія».

Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41573429 від 12.06.2018р., на підставі якого зроблено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 72,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №3-Н за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Витребувати нежитлові приміщення: 1 основне, площею 18,8 кв.м., 2 санвузол площею 10,0 кв. м., 3 - основне, площею 30,3кв.м., які зображені у технічному паспорті від 15.05.2018р., виготовленому ТОВ «Пропроект» та входять до складy нежитлових приміщень загальною площею 91,1 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №2 - Н та які раніше входили до складу АДРЕСА_1, загальною площею 207,8 кв.м., цього будинку з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь Приватного підприємства «СВЕТОЛ-4».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь Приватного підприємства «СВЕТОЛ-4» 16178,95грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь Приватного підприємства «СВЕТОЛ-4» 24267,20грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 7845,12грн. витрат по оплаті проведення судової експертизи.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений 21 вересня 2020 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран