ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020м. ДніпроСправа № 904/175/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Пацан А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКМ ГРУПА", м. Маріуполь, Донецька область

до ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення штрафу у сумі 330 000,00 грн

Представники:

від позивача: Лагода О.А., ордер серія ЗП №108967 від 20.12.2019

від відповідача: Білоусов В.І., ордер серія АЕ №1012575

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКМ ГРУПА" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення штрафу в сумі 330 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.01.2017 між Фізичною особою-підприємцем Деобальдом М.А. та ТОВ «ДКМ ГРУПА» був укладений договір поставки №12-694П, згідно з яким позивач придбав товар, а саме шнековий згущувач на суму 1 980 000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість. Товар був поставлений позивачу. У порушення зобов`язання, покладеного на відповідача як постачальника податковим законодавством та Договором, податкова накладна після поставки товару із сумою податку на додану вартість 263333,33 грн. не зареєстрована відповідачем. Відповідно до пункту 5.8. Договору, розмір штрафних санкцій за втрату позивачем права на податковий кредит внаслідок порушення відповідачем правил складання та реєстрації податкових накладних або не реєстрації податкової накладної, становлять 330 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2020, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено судове засідання на 05.02.2020.

В підготовчому засіданні 05.02.2020 оголошено перерву до 24.02.2020.

В підготовче засідання, призначене на 24.02.2020, з`явився представник позивача, надав в судовому засіданні відповідь на відзив б/н від 24.02.2020. Суд долучив відповідь на відзив до матеріалів справи.

Також, в підготовчому засіданні представник позивача надав клопотання б/н від 24.02.2020 про зупинення провадження по справі, в якому просить суд зупинити провадження по справі до прийняття рішення Верховним судом у складі Касаційного цивільного суду у справі №202/112/19 за касаційною скаргою ТОВ "ДМК ГРУПА" (провадження №61-1901ск20). На підтвердження свого клопотання надав копію ухвали Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду у справі №202/112/19 від 03.02.2020 про відкриття касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКМ ГРУПА" до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій в сумі 330 000,00 грн за договором №12-694П від 17.01.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 задоволено клопотання ТОВ "ДМК ГРУПА" б/н від 04.02.2020 про зупинення провадження в справі №904/175/20, зупинено підготовче провадження у справі №904/175/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКМ ГРУПА" до ОСОБА_1 про стягнення штрафу у сумі 330 000, 00 грн до прийняття рішення Верховним судом у складі Касаційного цивільного суду у справі №202/112/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКМ ГРУПА" до ОСОБА_1 про стягнення штрафу за договором. Зобов`язано сторони повідомити Господарський суд Дніпропетровської області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №904/175/20, в підтвердження чого надати належні докази.

Судом за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2020 у справі №202/112/19 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКМ Група" залишено без задоволення, ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2019 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26.11.2019 залишено без змін.

Відповідно до ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Ухвалою суду від 23.07.2020 підготовче провадження у справі № 904/175/20 поновлено, продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів, справу призначено до розгляду в засіданні на 19.08.20 о 11:40 год.

31.07.2020 від відповідача до господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з встановленням на всій території України карантину та запроваджено режиму надзвичайної ситуації.

Ухвалою суду від 19.08.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 16.09.2020 о 11:30 год.

В судове засідання, призначене на 16.09.2020, з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги і заперечення проти клопотання про зменшення розміру штрафу.

В судове засідання, представник відповідача з`явився, заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов б/н від 31.01.2020. До того ж, відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вимог ТОВ "ДКМ ГРУПА".

В судовому засіданні 16.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 між Фізичною особою підприємцем Деобальд Максимом Андрійовичем (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДКМ ГРУПА" (покупець, позивач) був укладений договір поставки №12-694П (Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити шнековий згущувач (товар) покупцю, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього Договору.

Згідно з п. 2.1. ціна на товар, що постачається згідно даного Договору погоджена сторонами у специфікації та рахунку фактурі

Загальна сумма Договору становить суму вартості Товару, що постачається до данного Договору (п.2.2. Договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що поставка продукції за цим договором здійснюється на умовах DDP в Україна, м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, буд 45-Б.

Відповідно до п.3.4. не пізніше ніж за тиждень (сім) днів до дати передачі товару покупцю продавець повідомляє про готовність, строки і місце поставки по телефону або за допомогою електронного повідомлення за наступною адресою: .

При передачі Товару Постачальник зобов`язаний надати Покупцю наступні документи:

- рахунок- фактура;

- видаткову накладну;

- документ,що підтверджує якість товару, (лист безпеки, паспорт,сертифікат)

- техніко-експлуатаційна документація (для обладнання, інструменту, пристроїв) (п. 3.6. Дговору).

На виконання умов Договору товар був поставлений Позивачу, що підтверджується видатковою накладною №3 від 25.10.2017 (арк. с.11).

Поставці товару передувала попередня оплата покупцем в розмірі 400 000,00 грн. в січні 2017, після чого Постачальником була зареєстрована податкова накладна за першою подією відповідно до ст. 185 Податкового кодексу України.

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується у порядку, встановленому податковим законодавством України оформити та зареєструвати податкову накладну. Зазначений обов`язок покладений на Постачальника п.п. 201.10. статті 201 Податкового Кодексу України, яким передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Однак, Відповідач цей обов`язок не виконав. У порушення зобов`язання, покладеного на Відповідача, як Постачальника податковим законодавством та Договором, податкова накладна після поставки товару із сумою податку на додану вартість 263 333,33 грн. не зареєстрована Відповідачем.

Зазначене підтверджується наступними документами: копією видаткової накладної, копією квитанції про реєстрацію зі статусом «реєстрацію зупинено» та скрін-копією реєстру податкових накладних за фільтром по контрагенту зі статусом «відмовлено» з ресурсу «електронний кабінет платника податків» (арк.с. 12-18).

Після припинення 23.04.2018 підприємницької діяльності Відповідачем та анулювання свідоцтва платника на додану вартість реєстрація податкової накладної стала неможливою.

Через не реєстрацію Відповідачем податкової накладної, а також відсутність дій по розблокуванню Покупець втратив право на податковий кредит у сумі 263 333,33 грн.

Ціна постачання товару відповідно до податкової накладної без урахування податку на додану вартість складає 1650 000,00 грн. Штрафні санкції за невиконання договірних зобов`язань згідно п.5.8.Договору складають 330 000,00 грн.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №12-694П від 17.01.2020 в частині виконання зобов`язань з складення податкової накладної та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, виконання відповідачем умов договору в частині дотримання порядку реєстрації податкових накладних..

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відносини сторін за вказаним договором врегульовані цивільним та господарським законодавством, зокрема, статтею 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну г рошову суму.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Тобто указані санкції за невиконання умов договору є господарсько-правовими.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Зазначене узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 5.8 Договору сторони встановили, що у випадку втрати Покупцем права на податковий кредит внаслідок порушення Постачальником порядку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, Постачальник протягом 30 календарних днів з моменту відправлення вимоги Покупцем сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від ціни постачання згідно із такою податковою накладною без урахування податку.

Судом встановлено, що в лютому 2017 року позивачем було сплачено передоплату в розмірі 400 000,00 грн, на яку за правилом першої події відповідачем було зареєстровано податкову накладну №1 від 28.02.2017.

Отже податкова накладна №3 від 25.10.2017 складена на залишкову суму поставки в розмірі 1 316 666 67 грн.

Таким чином, сума штрафу, відповідно до умов п.5.8. договору має розраховуватися виходячи з ціни постачання згідно із такою податковою накладною, тобто виходячи з 1 316 666,67 грн. Відтак штраф за порушення відповідачем порядку реєстрації податкової накладної №3 складає 263 333,33 грн (1 316 666,6397 х 20% = 263 333,33 грн).

Вимога щодо реєстрації податкової накладної або сплати штрафу в розмірі 20% вих. №27-19/04-18 від 19.04.2018 була відправлена позивачем відповідачу 20.04.2018, про що свідчать фіскальний чек та опис вкладення про направлення. Враховуючи приписи п.5.8. Договору, відповідач мав сплатити штраф в строк до 20.05.2018 (30 календарних днів з 20.04.2018 (моменту відправлення вимоги Покупцем). Проте відповідач штраф не сплатив, а отже вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 263 333,33 грн.

Що стосується клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд виходить з такого.

Відповідно до п.1 частини 2 ст.258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу пені).

Згідно з частиною 1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Оскільки відповідач, відповідно до п.5.8. Договору мав сплатити позивачу штраф в розмірі 263 333,33 грн в строк до 20.05.2018, днем початку перебігу строку позовної давності з вимогоюпро стягнення суми штрафу є 21.05.2018, та, відповідно до частини 2 ст.258 Цивільного кодексу України, строк позовної давності спливає 21.05.2019.

Позивач звернувся з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області до відповідача про стягнення штрафу 08.01.2020, тобто з пропуском строку позовної давності.

В той же час, за приписами частини 2 ст.264 Цивільного кодексу України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Однак за змістом даної норми переривання позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимоги процесуального закону. Подання позову з порушенням правил підвідомчості справи не перериває цього перебігу.

Судом встановлено, що в грудні 2018 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення штрафу за Договором. Тобто звернення з позовом мало місце в межах строку позовної давності.

Однак, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2019, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.11.2019, провадження у справі №202/112/19 було закрито на підставі пункту 1 частини 1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). Отже, позов був поданий з порушенням правил підвідомчості, що, в свою чергу, не перериває строку позовної давності.

Частиною 5 ст.267 Цивільного кодексу України унормовано, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи, що позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення штрафу в межах строку позовної давності, однак провадження у справі тривало майже 9 місяців (ухвала про закриття провадження у справі №202/112/19 була постановлена у вересні 2019 року та набрала чинності в листопаді 2019 року), суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строків позовної давності, а отже порушене право позивача підлягає захисту.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКМ ГРУПА" (87510, Донецька обл., м. Маріуполь, Приморський р-н. вул. Ушакова, буд.6, офіс 23, ) 263 333,33 грн - штрафу, 3 950,00 грн - витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.09.2020.

Суддя А.Є. Соловйова