ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2409/19

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Бездоля Ю.С., судді Лічман Л.В., Бездоля Д.О.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, )

до відповідача: Національного університету «Одеська юридична академія» (65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 23, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» (65003, м. Одеса, Суворовський р-н, вул. Одарія, буд. 1, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, )

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 352666,54 грн.

за участю учасників справи:

від позивача: Саєнко Р.К., в порядку положень про самопредставництво

від відповідача: Станчак О.І., в порядку положень про самопредставництво

від третьої особи (Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання»): Кулинич К.С., адвокат, довіреність №21/р8-20-042 від 02.01.2020

від третьої особи (Акціонерного товариства «Одесагаз»): Сметанюк І.М., в порядку положень про самопредставництво

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Національного університету «Одеська юридична академія» про повернення безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 62,379 тис. куб. метрів та стягнення 352666,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю правових підстав для відбору відповідачем природного газу з газотранспортної системи позивача у січні 2016 року поряд з тим, що відповідачу не було подано до ГТС у спірний період жодного обсягу природного газу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 25.09.2019 о 14:00. У підготовчому засіданні 25.09.2019 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 18.10.2019 о 15:45. У підготовчому засіданні 18.10.2019 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 177, 183 ГПК України про продовження підготовчого засідання на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 11.11.2019 о 12:45. У підготовчому засіданні 11.11.2019 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.11.2019 о 15:00. У судовому засіданні 25.11.2019 судом у протокольній формі оголошено перерву до 17.12.2019 о 14:00.

17.12.2019 за вх.№26134/20 до суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів, яке у протокольній формі судом задоволено та залучено подані докази до матеріалів справи.

У судовому засіданні 17.12.2019 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 50 ГПК України про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» ().

Ухвалою суду від 17.12.2019 справу №916/2409/19 призначено до колегіального розгляду.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів справу №916/2409/19 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Бездоля Ю.С., судді Бездоля Д.О., Лічман Л.В.

Ухвалою суду від 23.12.2019 справу №916/2409/19 прийнято до колегіального розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Бездоля Ю.С., судді Бездоля Д.О., Лічман Л.В., призначено підготовче засідання на 21.01.2020 о 12:00.

20.01.2020 за вх.№1301/20 до суду від третьої особи - ТОВ «Одесагаз-постачання» надійшли пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа вказує на те, що твердження позивача, викладені у позовній заяві, не відповідають дійсності, з огляду на те, що загальний обсяг спожитого НУ «ОЮА» природного газу у січні 2016 року відповідно до умов договорів №000351 (3) від 17.09.2015 та №0092021(3)-БТ від 17.09.2015 складає 72,379 тис.куб.м. (2,470 тис.куб.м. + 69,889 тис.куб.м.), а не 62,379 тис.куб.м., як зазначено в тексті позовної заяви, а постачальником природного газу відповідача в період січня 2016 року було ТОВ «Одесагаз-постачання».

У підготовчому засіданні 21.01.2020 колегією суддів у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 30.01.2020 об 11:30. У підготовчому засіданні 31.01.2020 колегією суддів у протокольній формі оголошено перерву до 17.02.2020 о 14:00.

У підготовчому засіданні 17.02.2020 колегією суддів у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 50, 177 ГПК України про залучення до участі у справі Акціонерного товариства «Одесагаз» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; зобов`язання сторін надіслати залученій третій особі копії процесуальних заяв по суті спору з доданими до них документами, докази надсилання надати до суду; продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та призначення підготовчого засідання у справі на 10.03.2020 о 13:45.

24.02.2020 за вх.№4759/20 до суду від позивача на виконання ухвали суду надійшли докази надсилання копій позовної заяви та доданих до неї документів залученій третій особі - АТ «Одесагаз», які залучено судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 10.03.2020 колегією суддів у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.03.2020 о 16:40.

Ухвалою суду від 16.03.2020 у зв`язку з оголошеним на державному рівні карантином судове засідання призначено на 09.04.2020 о 10:00. Ухвалою суду від 09.04.2020 відкладено розгляд справи на 30.04.2020 о 10:00. Ухвалою суду від 30.04.2020 відкладено розгляд справи на 26.05.2020 о 10:30. Ухвалою суду від 26.05.2020 відкладено розгляд справи на 30.06.2020 о 16:30.

30.06.2020 за вх.№16861/20 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів - копій складених податкових накладних про здійснення операцій з постачання природного газу НУ «ОЮА» за період січня 2016 року та копій квитанцій про прийняття та реєстрацію податкових накладних, складених ТОВ «Одесагаз-постачання» про здійснення операцій з постачання природного газу НУ «ОЮА» за період січня 2016 року.

У судовому засіданні 30.06.2020 колегією суддів у протокольній формі оголошено перерву до 02.07.2020 о 10:30.

02.07.2020 за вх.№17123/20 до суду від позивача надійшли пояснення, в яких позивач просив суд поновити процесуальний строк для витребування доказів та наполягав на задоволенні поданого 30.06.2020 клопотання. У судовому засіданні 02.07.2020 колегією суддів у протокольній формі поновлено позивачу строк на подачу клопотання та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

02.07.2020 за вх.№17150/20 до суду від відповідача надійшли наступні документи: копія акту прийому-передачі природного газу та прийняття послуг із його транспортування розподільними газопроводами №4 від 04.03.2016 до договору №000351(3), копія акту прийому-передачі природного газу та прийняття послуг із його транспортування розподільними газопроводами №1 від 29.02.2016 до договору №009201(3)-БТ та копія акту прийому-передачі природного газу та прийняття послуг із його транспортування розподільними газопроводами №1 від 29.02.2016 до договору №009201(3)-БТ, які залучено судом до матеріалів справи.

02.07.2020 за вх.№17151/20 до суду від третьої особи - ТОВ «Одесагаз-постачання» надійшли наступні документи: банківська виписка з ПАТ «МТБ БАНК» від 03.03.2016, податкова накладна №58 від 03.03.2016, квитанція №1 про реєстрацію податкової накладної, банківська виписка з ПАТ «МТБ БАНК» від 10.03.2016, податкова накладна №165 від 10.03.2016, квитанція №1 про реєстрацію податкової накладної, банківська виписка з ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 11.03.2016, податкова накладна №200 від 11.03.2016, квитанція №1 про реєстрацію податкової накладної, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.07.2020 судом у протокольній формі оголошено перерву до 22.07.2020 о 14:00.

22.07.2020 за вх.№19346/20 до суду від позивача надійшли пояснення, в яких останній вказує на те, що:

- дані, зазначені в актах приймання-передачі природного газу, податкових накладних та звіті АТ «Одесагаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень 2016 року не співпадають;

- на думку позивача договори на постачання природного газу за регульованим тарифом для установ та організації, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів №00351(3) від 17.09.2015 та №009201(3)БТ від 17.09.2015 не були продовжені та не діяли у спірний період. Позивач зазначає, що кожен з договорів, на які посилається ТОВ «Одесагаз-постачання», діяв до 31.12.2015;

- надані ТОВ «Одесагаз-постачання» платіжні доручення не відповідають реквізитам документів;

- датою, коли позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів є дата вступу рішення Господарського суду Одеської області від 29.10.2018 у справі №916/1004/18, яке залишене без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 та постановою Верховного Суду від 02.07.2019, в якому було встановлено, що в дійсності природний газ відповідачем був відібраний не з ресурсу ПАТ «Одесагаз», а з ресурсу АТ «Укртрансгаз». Отже, на думку позивача, перебіг строку позовної давності почався з 21.02.2019.

У судовому засіданні 22.07.2020 судом прийнято до розгляду письмову позицію позивача.

У судовому засіданні 22.07.2020 судом у протокольній формі оголошено перерву до 09.09.2020 об 11:30.

01.09.2020 за вх.№22383/20 до суду від третьої особи - Акціонерного товариства «Одесагаз» надійшли пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа вказує на те, що відповідач у січні 2016 року отримав природний газ від іншого постачальника - а саме: від ТОВ «Одесагаз-постачання» в обсязі 72,359 тис.куб.м., що на думку третьої особи підтверджується актами прийому-передачі на виконання умов договорів №0003513(3) від 17.09.2015 та №009201(3)-БТ. У судовому засіданні 09.09.2020 судом прийнято до розгляду письмову позицію третьої особи.

07.09.2020 за вх.№23591/20 до суду від відповідача надійшли пояснення, в яких останній вказує на те, що у січні 2016 року постачальником природного газу для відповідача було ТОВ «Одесагаз-постачання». Відповідач зазначає, що за поставлений ТОВ «Одесагаз-постачання» природний газ у січні 2016 року сплатив в повному обсязі. Відповідач зазначає, що враховуючи наявність укладених договорів постачання природного газу, за якими було здійснено поставку природного газу у січні 2016 року, акти прийому-передачі природного газу та платіжні документи, що підтверджують оплату за поставлений природний газ, які є первинними документами, що підтверджують здійснення господарських операцій, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження повідомлення відповідача про наявність у останнього обов`язку обмежити споживання природного газу, а також вжиття з боку постачальника або оператора ГРМ/ГТС на замовлення постачальника заходів щодо обмеження або припинення газопостачання споживача, відповідач вважає недоведеним з боку позивача факт неправомірного споживання відповідачем у січні 2016 року природного газу у обсязі 62,379 тис. куб. метрів. Отже, відповідач вважає, що позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» є необґрунтованими та безпідставними. Окрім того, у поданих поясненнях відповідачем в порядку положень ЦК України заявлено суду у письмовому вигляді про застосування судом першої інстанції строку позовної давності за заявленими позовними вимогами у даній справі до винесення судом судового рішення. У судовому засіданні 09.09.2020 судом прийнято до розгляду письмову позицію відповідача.

Справа №916/2409/19 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під час якого законодавцем змінювався порядок обчислення процесуальних строків при розгляді господарської справи.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України від 18.06.2020 №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені, зокрема відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Учасники справи не звернулись до місцевого господарського суду з іншими заявами/клопотаннями, окрім тих, що наявні в матеріалах справи, не повідомили суд про намір вчиняти якісь інші процесуальні дії у даній справі та/або про неможливість вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином.

У судовому засіданні 09.09.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2020 заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 09.09.2020 представники третіх осіб заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, господарський суд встановив:

У наданій позивачем до суду Інформації про споживачів, які використали природний газ із мереж операторів газорозподільних систем без підтверджених номінацій у 2016 році - викладені відомості, що Національний університет «Одеська юридична академія» у січні 2016 року набув з газотранспортної системи 62,379 тис.куб.м.

На підтвердження належності у газотранспортній системі природного газу, який є власністю позивача у справі, позивач надав до суду укладений 27.04.2015 між ним як покупцем та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як продавцем договір про закупівлю природного газу №-ВТВ, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупцеві у 2015 році природний газ, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах договору; продавець передає покупцеві у квітні-грудні 2015 року газ в загальному обсязі 1827749,736 тис.куб.м. газу, у тому числі по місяцях та кварталах: квітень 2015 року - 170000 тис.куб.м., травень 2015 року - 170000 тис.куб.м., червень 2015 року - 170000 тис.куб.м., липень 2015 року - 160000 тис.куб.м., серпень 2015 року - 170000 тис.куб.м., вересень 2015 року - 170000 тис.куб.м., жовтень 2015 року - 250000 тис.куб.м., листопад 2015 року - 260000 грн., грудень 2015 року - 307749,736 грн.

У відповідності до п.3.1 договору від 27.04.2015 продавець передає покупцю у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, газ ввезений на митну територію України Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відповідно до його зовнішньоекономічних контрактів) у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України та інших країн або у пунктах приймання-передачі газу (пунктах виміру газу) на підземних сховищах газу покупця, або в ПСГ. Газ, що передається продавцем покупцю за договором, пройшов митний контроль і випущений у вільне використання на митній території України. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Відповідно до п.12.1 договору останній набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє у частині поставки газу до 31.12.2015 включно, а у частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2016, підписаних уповноваженими представниками продавця та покупця, підписи яких скріплено печатками, відповідно до договору №-ВТВ від 27.04.2015 АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» передало, а АТ «Укртрансгаз» прийняло у січні 2016 року імпортований природний газ за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», для забезпечення власних виробничо-технологічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат на загальну суму ,82 грн. (315477,361 тис.куб.м.).

В матеріалах справи наявний договір №201605//684-Т на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 20.05.2016, укладений між ПАТ «Укртрансгаз» (газотранспортне підприємство) та Національним університетом «Одеська юридична академія» (замовник), відповідно до якого газотранспортне підприємство зобов`язався надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов`язався внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Згідно з п.1.2 договору річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника складає 284 тис.куб.м. Загальна сума договору складає: 134343,36 грн. з ПДВ.

У відповідності до п.11.1 договору останній набирає чинності з 01.04.2016 та укладається на строк до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків за послуги - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Посилаючись на відсутність правових підстав для відбору відповідачем природного газу з газотранспортної системи позивача у січні 2016 року поряд з тим, що відповідачу не було подано до ГТС у спірний період жодного обсягу природного газу, позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідачем та третіми особами на спростування заявлених позовних вимог подано до суду наступні докази:

- укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» та Національним університетом «Одеська юридична академія» договори на постачання природного газу, додаткові угоди до них;

- акти прийому-передачу природного газу;

- докази оплати поставленого у січні 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» Національному університету «Одеська юридична академія» природного газу;

- податкові накладні з реєстрацією.

Виходячи з наявних у справі доказів, господарським судом встановлено наступне.

17.09.2015 між ТОВ «Одесагаз-постачання» (постачальник) та НУ «ОЮА» (споживач) укладено договір №000351(3) на постачання природного газу за регульованим тарифом для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, відповідно до якого постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.4 договору №000351(3) газ передається на пункти споживання, обладнані вузлами обліку без коректора та розташовані за адресами: лот 3 - м. Одеса, вул. Піонерська, 5, вул. Черняховського.

За п.11.1 договору №000351(3) останній набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31.12.2015, а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.07.2015 згідно з п.3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

Додатковою угодою до договору на постачання природного газу №000351(3) від 25.09.2015 сторонами продовжено строк дії договору до 31.03.2016.

Окрім того, 17.09.2015 між ТОВ «Одесагаз-постачання» (постачальник) та НУ «ОЮА» (споживач) укладено договір №009201(3)-БТ на постачання за регульованим тарифом для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, відповідно до якого постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.4 договору №009201(3)-БТ газ передається на пункти споживання, обладнані вузлами обліку з коректора та розташовані за адресами: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 28, вул. Фонтанська дорога, 23а, вул. Кленова, 8 (адміністративні корпуси за адресами: м. Одеса, вул. Піонерська, 2, вул. Фонтанська дорога, 23).

За п.11.1 договору №009201(3)-БТ останній набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31.12.2015, а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.07.2015 згідно з п.3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

Додатковою угодою до договору на постачання природного газу №009201(3)-БТ від 25.09.2015 сторонами продовжено строк дії договору до 31.03.2016.

29.02.2016 між ТОВ «Одесагаз-постачання» (постачальник) та НУ «ОЮА» (споживач) укладено договір №000351Т на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій), відповідно до умов якого постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.п. 2.2-2.4 договору №000351Т передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається у акті приймання комерційного вузла обліку газу. Газ, що передається за договором, використовується виключно для потреб, що не є побутовими. Використання газу споживачем для іншим потреб не є предметом даного договору. Поштові адреси точок комерційного вузла обліку споживача: лот №2: м. Одеса, вул. Піонерська, 5, вул. Черняховського, 2.

Згідно з п.3.10 договору №000351Т постачальник здійснює постачання природного газу протягом 2016 року у кількості: лот №2: 12,50 тис.куб.м., у тому числі по місяцях: січень 2016 року - 2,5 тис.куб.м., лютий 2016 року - 2 тис.куб.м., березень 2016 року - 2 тис.куб.м., квітень 2016 року - 1,5 тис.куб.м., травень 2016 року - 0,3 тис.куб.м., листопад 2016 року - 2 тис.куб.м., грудень 2016 року - 2 тис.куб.м. Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи. Всі зміни замовлених обсягів повинні бути оформлені у письмовій формі, підписані споживачем і надані представнику постачальника до 1-го числа місяця, з якого проводиться зміна. Вартість газу по договору: лот №2 - 106372,50 грн. з ПДВ.

За п.11.1 договору №000351Т останній набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31.12.2016, а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.02.2016 згідно з п.3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

Окрім того, 29.02.2016 між ТОВ «Одесагаз-постачання» (постачальник) та НУ «ОЮА» (споживач) укладено договір №009201-БТ на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій), відповідно до умов якого постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.п. 2.2-2.4 договору №009201-БТ передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається у акті приймання комерційного вузла обліку газу. Газ, що передається за договором, використовується виключно для потреб, що не є побутовими. Використання газу споживачем для іншим потреб не є предметом даного договору. Поштові адреси точок комерційного вузла обліку споживача: лот №1: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 28, вул. Фонтанська дорога, 23а, вул. Кленова, 8 (адміністративні корпуси за адресами: м. Одеса, вул. Піонерська, 2, вул. Фонтанська дорога, 23).

Згідно з п.3.10 договору №009201-БТ постачальник здійснює постачання природного газу протягом 2016 року у кількості: лот №1: 390 тис.куб.м., у тому числі по місяцях: січень 2016 року - 69,889 тис.куб.м., лютий 2016 року - 60 тис.куб.м., березень 2016 року - 60 тис.куб.м., квітень 2016 року - 20 тис.куб.м., травень 2016 року - 10 тис.куб.м., червень 2016 року - 5 тис.куб.м., липень 2016 року - 5 тис.куб.м., серпень 2016 року - 5 тис.куб.м., вересень 2016 року - 5 тис.куб.м., жовтень 2016 року - 20 тис.куб.м., листопад 2016 року - 60 тис.куб.м., грудень 2016 року - 70,111 тис.куб.м. Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи. Всі зміни замовлених обсягів повинні бути оформлені у письмовій формі, підписані споживачем і надані представнику постачальника до 1-го числа місяця, з якого проводиться зміна. Вартість газу по договору: лот №1 - 3318822 грн. з ПДВ.

За п.11.1 договору №009201-БТ останній набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31.12.2016, а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2016 згідно з п.3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з тристоронніх (Національний університет «Одеська юридична академія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», Акціонерне товариство «Одесагаз») актів прийому-передачу природного газу №№ 009201/01, 9201/1, 009201/01 від 31.01.2016, в січні 2016 року ТОВ «Одесагаз-постачання» передало НУ «ОЮА» 72359 куб.м. природного газу.

Як вбачається з акту наданих послуг з прийому-передачу природного газу від 31.01.2016 за договором №000351(3) в січні 2016 року ТОВ «Одесагаз-постачання» передало НУ «ОЮА» 2470 куб.м. природного газу на загальну суму 21490,49 грн.

Також в матеріалах справи наявний акт прийому-передачі природного газу та прийняття послуг із його транспортування розподільними газопроводами від 04.03.2016 за договором №000351(3) на суму 21490,49 грн.

Як вбачається з акту наданих послуг з прийому-передачу природного газу від 31.01.2016 за договором №009201(3)-БТ в січні 2016 року ТОВ «Одесагаз-постачання» передало НУ «ОЮА» 69889 куб.м. природного газу на загальну суму 608076,23 грн.

Також в матеріалах справи наявні акти прийому-передачі природного газу та прийняття послуг із його транспортування розподільними газопроводами від 29.02.2016 за договором №009201(3)-БТ на суми 310268,02 грн. та 297808,21 грн.

Сума за природний газ була сплачена відповідачем третій особі - ТОВ «Одесагаз-постачання» на суму 629566,72 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (сплачено за платіжним дорученням №403 від 11.03.2016 на суму 21490,49 грн. із призначенням платежу «Г/п за 01.16.; з/д №00351(3) від 25.09.2015р.», за платіжними дорученнями №295 від 01.03.2016 на суму 310268,02 грн. та №370 від 09.03.2016 на суму 297808,21 грн. із призначенням платежу «Г/п за 01.16.; з/д №00009201-БТ»).

Також в матеріалах справи наявні витребувані судом податкові накладні №58 від 03.03.2016 на суму 310268,02 грн. з квитанцією №1 реєстраційний номер документа із статусом «документ прийнято»; №165 від 10.03.2016 на суму 297808,21 грн. з квитанцією №1 реєстраційний номер документа із статусом «документ прийнято»; №200 від 11.03.2016 на суму 21490,49 грн. з квитанцією №1 реєстраційний номер документа із статусом «документ прийнято», що підтверджують реальність здійснення відповідачем та третьою особою - ТОВ «Одесагаз-постачання» господарських операцій.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За вимогами ч.ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Закону України Про ринок природного газу, Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до п.п. 19,27,28,37 ч.1 ст. 1 Закону України „Про ринок природного газу від 09.04.2015 №329-VIII (зі змінами) оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів; споживач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 12 Закону України „Про ринок природного газу від 09.04.2015 №329-VIII (зі змінами) Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України „Про ринок природного газу від 09.04.2015. №329-VIII (зі змінами) споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно з ч.1 та п.п. 2,3 ч.2 ст. 59 Закону України „Про ринок природного газу від 09.04.2015 №329-VIII (зі змінами) суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема, є: несанкціонований відбір природного газу; використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками.

Відповідно до п.1 розд.II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний період для потреб споживача; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з абз.1-3 п.9 розд.II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях. Підтверджені обсяги природного газу визначаються за правилами, встановленими Кодексом газотранспортної системи, та доводяться споживачу на умовах укладеного між постачальником та споживачем договору постачання природного газу.

Відповідно до абз.2 п.10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Оцінюючи всі наявні докази в їх сукупності, з урахуванням обраних позивачем предмету та підстав позовних вимог у даній справі, суд дійшов висновку про недоведенність позивачем заявлених позовних вимог та відповідну відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин сторін у справі (січень 2016 року) - у позивача та відповідача були відсутні договірні відносини з приводу постачання природного газу.

Правовою підставою позову позивач визначив ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, натомість правове регулювання цих статей передбачає передумову їх застосування - набуття відповідачем належного позивачу майна.

Натомість виходячи з наявних матеріалів справи позивач не довів суду факт того, що відповідач отримав природний газ у січні 2016 року внаслідок безпідставного його відбирання з системи, оскільки наявні у справі первинні бухгалтерські документи свідчать про поставку такого природного газу відповідачу третьою особою - ТОВ «Одесагаз-постачання» на виконання наявних між останніми договірних зобов`язань, а отже, у січні 2016 року у відповідача був постачальник природного газу, вартість якого відповідачем сплачена в повному обсязі, про що свідчать вищеперелічені судом акти прийому-передачі, виписки по рахунку та податкові накладні.

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Судом ретельно проаналізовані фактично надані докази та правові підстави заявлених позовних вимог та за встановлених судом вище обставин позовні вимоги з урахуванням обраного позивачем способу захисту свого порушеного права належним чином суду не доведені.

Відомості у наданій позивачем Інформації про споживачів, які використали природний газ із мереж операторів газорозподільних систем без підтверджених номінацій у 2016 році щодо того, що Національний університет «Одеська юридична академія» у січні 2016 року набув з газотранспортної системи 62,379 тис.куб.м., спростовуються наявними в матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами, складеними між позивачем та третіми особами у даній справі, якими підтверджується факт здійснення господарської операції з постачання третьою особою - ТОВ «Одесагаз-постачання» відповідачу природного газу на відповідні суми 21490,49 грн., 310268,02 грн. та 297808,21 грн., які оплачені відповідачем в повному обсязі.

Посилання позивача на правові висновки, викладені у судових рішеннях у справі №916/1004/18, не створюють підстав для задоволення заявлених позовних вимог у даній справі, оскільки стосуються інших господарських відносин - між позивачем та Акціонерним товариством «Одесагаз».

Інші наявні в матеріалах справи документи не спростовують вищевикладені висновки суду про недоведення та відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

Щодо викладеної відповідачем у поясненнях за вх.№23591/20 від 07.09.2020 письмової заяви про застосування строків позовної давності у даній справі, господарський суд зазначає, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом яких той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16 (провадження №12-90гс19), від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 (провадження №14-270цс19).

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ «Укртрансгаз».

Іншого позивачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Укртрансгаз" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 21 вересня 2020 р.

Головуючий суддя Ю.С. Бездоля

Суддя Л.В. Лічман

Суддя Д.О. Бездоля