ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року справа № 925/757/20 м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/757/20 за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 74896,00 грн.,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Азот" (далі - відповідач) про стягнення 74896,00 грн. штрафу за неправильно зазначену в накладній масу вантажу.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 2102,00 грн. за подання позову.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач вказав неправильну (більшу від фактичної на 500 кг) масу вантажу, відправленого у березні 2020 р. за накладною №40053969 в залізничному вагоні № 76720218 зі станції Черкаси Одеської залізниці на станцію Мелітополь Придніпровської залізниці на адресу ПрАТ "Макрохім", що було виявлено за результатами проведеної на станції Мелітополь Придніпровської залізниці контрольної перевірки маси цього вантажу та підтверджується складеними при цьому актом загальної форми від 11.03.2020 №14 і комерційним актом від 11.03.2020 №476003/5.

Позовна заява містить клопотання позивача про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 15.06.2020 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/757/20, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Сторонам за вказаними у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресами їх місцезнаходження Господарський суд Черкаської області надіслав копії ухвали від 15.06.2020.

01 липня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив представника відповідача адвоката Коржа В.М. від 30.06.2020 із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача вказав на:

- невідповідність комерційного акту від 11.03.2020 № 476003/5 вимогам п. 8 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, через відсутність на ньому відтиску штемпеля станції Мелітопіль Придніпровської залізниці;

- на зважування позивачем вантажу на станції призначення Мелітопіль Придніпровської залізниці на вагах іншого типу і в інший спосіб, ніж це робилося відповідачем при відправленні вантажу, що є порушенням вимог п. 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644;

- на неналежність і недопустимість як доказу поданого позивачем витягу із Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (форма ГУ-78), оскільки Інструкція з ведення станційної комерційної звітності, затверджена наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 №147-Ц, яка перебачає ведення такої Книги, не пройшла державної реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Також представник відповідача зауважив у відзиві на позов про відсутність у позивача негативних наслідків та збитків від встановленої ним невідповідності фактичної маси вантажу його масі, зазначені в залізничній накладній.

13 липня 2020 до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь позивача на відзив, якою він відхилив доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, через їх невідповідність фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства.

Дослідивши наявні у справі №925/757/20 матеріали, господарський суд зауважує таке.

3 березня 2020 року за накладною №40053969 відповідач як відправник відправив зі станції Черкаси Одеської залізниці в залізничній цистерні №76720218 (далі вагон №76720218) на станцію Мелітополь Придніпровської залізниці на адресу одержувача ПрАТ "Макрохім" вантаж добрива рідкі азотні, добрива карбамідо-аміачні (КАС) (частка азоту у нітратній формі менше 12%).

В графі 24 накладної №40053969 відповідач вказав визначену ним масу вантажу нетто 66900 кг, а у графі 26 цієї ж накладної спосіб визначення маси вагонні ваги, статичні, заводський №2312 ВВ 150Э/2С №12.

В графі 31 накладної №40053969 залізниця вказала суму провізної плати в розмірі 14979,20 грн.

11 березня 2020 року по прибуттю вагону №76720218 на станцію Мелітополь Придніпровської залізниці комісією позивача у складі: агента комерційного ОСОБА_1 , начальника району вантажного Гуленко Н.В. і представника ПрАТ "Макрохім" Пашала Т.О. була проведена перевірка маси вантажу у цьому вангоні, якою (перевіркою) було встановлено фактичну масу вантажу нетто 67400 кг, що на 500 кг більше від маси вантажу, вказаної відповідачем у накладній №40053969. За результатами цієї перевірки був складений акт загальної форми від 11.03.2020 №14 та комерційний акт від 11.03.2020 №476003/5.

У розділі Д комерційного акту від 11.03.2020 №476003/5 зазнечено, що на підставі акту загальної форми від 11.03.2020 №14 згідно з ст. 24 Статуту залізнницб України проведена контрольна перевірка маси вантажу у вагоні №76720218 на 150 т вагонних вагах №160 приписки ст. Мелітополь, повіренних 06.02.2020, агентом комерційним ОСОБА_1 в присутності начальника станції ОСОБА_2 , начальника району вантажного ОСОБА_3 , представника вантажоодержувача ПрАТ "Макрохім" Пашала Т.О. По документу значиться: вантаж добрива рідкі азотні, добрива карбамідо-аміачні (КАС). ЗПП відправника. Варта Л2: Б717662, Б717821 (424206 Черкаси), маса нетто 66900 кг, тара 22800кг. Фактично виявилось: маса бутто 90200 кг, тара з документа 22800 кг, маса нетто 67400 кг, що більше документа на 500 кг. Вагон в комерційному відношенні справний, ЗПП відправника справний не порушений. Доступу до вантажу немає.

Комерційний акт від 11.03.2020 №476003/5 підписали начальник станції ОСОБА_2 , агент комерційний ОСОБА_1 , начальник району вантажного ОСОБА_3 і представник вантажоодержувача ПрАТ "Макрохім" Пашала Т.О.

На першій сторінці комерційного акту від 11.03.2020 №476003/5 відповідно до вимог п. 8 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, проставлений штемпель станції Мелітополь Придніпровської залізниці.

Відомості, які містить комерційний акт від 11.03.2020 №476003/5, свідчать про відсутність доступу до вантажу у вагоні №76720218 при його перевезенні зі станції Черкаси Одеської залізниці на станцію Мелітополь Придніпровської залізниці.

За неправильне зазначення відповідачем у накладній №40053969 маси вантажу у вагоні №76720218 позивач нарахував відповідачу до сплати 74896,00 грн. штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за перевезення вантажу у цьому вагоні (14979,20 грн. х5).

Відповідач вказані суми штрафу позивачу в добровільному порядку не сплатив, що й спричинило даний спір.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджений Статут залізниць України (далі - Статут).

Відповідно до ст. 2 та ст. 3 Статуту ним визначаються обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом залізниць регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Стаття 6 Статуту визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Стаття 37 Статуту містить, зокрема, такі норми:під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до ст. 52 Статуту маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує:

у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто;

у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Статтею 118 Статуту передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Статтею 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Підстави для складання, вимоги до змісту і порядок оформлення актів загальної форми і комерційних актів Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2020 №334.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, встановлено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року N 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за N 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Пункт 7 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, передбачає, Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, передбачає, що маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 встановлено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

Позивач на станції призначення Мелітополь Придніпровської залізниці мав право перевірити масу відправленого позивачем за накладною №40053969 у вагоні №76720218 вантажу.

Перевірку маси відправленого позивачем за накладною №40053969 у вагоні №76720218 вантажу на станції призначення Мелітополь Придніпровської залізниці позивач провів таким самим способом, яким цю масу було визначено відповідачем на станції відправлення Черкаси одеської залізниці, а саме шляхом зважування на вагонних вагах.

Застосування позивачем і відповідачем різних типів (модифікацій) вагонних вагів не означає про різний спосіб визначення ними маси вантажу і у даному випадку не дає підстав вважати проведене позивачем на станції призначення Мелітополь Придніпровської залізниці визначення маси вантажу таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та/або неправильним.

Складені позивачем за результатами перевірки на станції призначення Мелітополь Придніпровської залізниці маси відправленого позивачем за накладною №40053969 у вагоні №76720218 вантажу акт загальної форми від 11.03.2020 №14 та комерційний акт від 11.03.2020 №476003/5 відповідають усім вимогам до них, передбаченим Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2020 №334, і є належними і допустимими доказами встановленого позивачем факту невідповідності на 500 кг вказаної відповідачем у накладній №40053969 маси вантажу його фактичній масі, визначеній позивачем на станції призначення Мелітополь Придніпровської залізниці.

Цей факт невідповідності згідно з статтями 118 та 122 Статуту є достатньою підставою для застосування позивачем до відповідача штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Стягувана сума штрафу в розмірі 74896,00 грн. визначена позивачем правильно.

Господарський суд відхилив доводи відповідача, приведені ним у відзиві на позов в обґрунтування заперечень проти нього, з таких підстав.

Доводи відповідача про відсутність на комерційному акті від 11.03.2020 №476003/5 відтиску штемпеля станції Мелітопіль Придніпровської залізниці та про зважування позивачем вантажу на станції призначення Мелітопіль Придніпровської залізниці в інший спосіб, на ніж це робилося відповідачем при відправленні вантажу, не відповідають дійсності.

Застосування сторонами при визначенні маси вантажу вагонних ваг різного типу (модифікації) і поданий позивачем з позовом витяг із Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах у даному випадку не мають значення для доведення чи спростування факту невідповідності вказаної відповідачем у накладній №40053969 маси вантажу його фактичній масі, визначеній позивачем на станції призначення Мелітополь Придніпровської залізниці.

Чинне законодавство не пов`язує право позивача на стягнення заявленого у позові штрафу з наявністю у позивача негативних наслідків, збитків від допущеного відповідачем порушення.

Спірні правовідносини між сторонами виникли при здійсненні ними господарської діяльності, тому є господарськими відносинами у розумінні ст. 3 Господарського кодексу України.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, які б свідчили про те, що внаслідок вчиненого відповідачем правопорушення у сфері господарювання позивач або інші учасники господарських відносин зазнали збитків.

За недоведеності завдання позивачу чи іншим учасникам господарських відносин збитків внаслідок вчиненого відповідачем правопорушення у сфері господарювання, господарський суд застосовані позивачем штрафні санкції вважає надмірно великими для відповідача, тому з урахуванням інтересів останнього зменшує їх на 50% до 37448,00 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача 37448,00 грн. штрафу.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 27.05.2020 №2778015 сплатив 2102,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача 2102,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір у сумі 2102,00 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Азот" (вул. Героїв Холодного Яру, буд. 72, м. Черкаси, 18028, ) на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49038, ) 37448,00 грн. (тридцять сім тисяч чотириста сорок вісім гривень 00 копійок) штрафу та 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

СУДДЯ М.В. Дорошенко