ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2020 Справа № 905/717/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання Новікової К.Ю., у відкритому судовому засіданні, розглянувши матеріали господарської справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дабл Ф Груп" до Фізичної особи-підприємця Мостової Ольги Олегівни про захист прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та стягнення заборгованості в розмірі 97 088, 40 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача - Мунтян О.М. (за ордером);

від відповідача - Єфіменко М.Ю. (за ордером).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дабл Ф Груп" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мостової Ольги Олегівни про захист прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та стягнення заборгованості в розмірі 97 088, 40 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору франчайзингу №14/12/15-1Ф від 14.12.2015 року, внаслідок чого, зокрема, у останнього утворилася заборгованість в розмірі 48 544,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.05.2020 відкрито провадження у справі №905/717/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 15.06.2020.

15.06.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.06.2020 відкладено підготовче засідання на 16.07.2020 року.

24.06.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли пояснення по справі.

07.07.2020 на адресу Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли відповідь на відзив на позовну заяву та заява про збільшення позовних вимог в якій позивач збільшує позовні вимоги в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Мостової О.О. роялті за користування торгівельною маркою за період січень - червень 2020 в сумі 97 088,40 грн.

14.07.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.07.2020 продовжено строк розгляду справи №905/717/20 на стадії підготовчого провадження на тридцять днів до 20.08.2020. Підготовче засідання відкладено на 12.08.2020.

22.07.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

06.08.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо розрахунку суми роялті.

11.08.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшли пояснення по справі.

12.08.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.08.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дабл Ф Груп" про збільшення позовних вимог задоволено. Закрито підготовче провадження по справі №905/717/20 та призначено розгляд справи по суті на 10.09.2020 року.

У судове засідання 10.09.2020 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволені.

Присутній у судовому засіданні 10.09.2020 представник відповідач проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях і запереченнях по суті спору.

Відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" є власником знака для товарів і послуг "Сирне королівство" згідно свідоцтва №211214, зареєстрованого 25.04.2014 в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, а також згідно свідоцтва №184868, зареєстрованого 25.04.2014 в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 8, 29, 35, 43 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг.

14.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" (Сторона 1, позивач) та фізичною особою - підприємцем Мостовою Ольгою Олегівною (Сторона 2, відповідач) було укладено договір франчайзингу "Сирне королівство" №14/12/15-1Ф (далі - договір), за умовами п.1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Сторона 1 зобов`язується за плату надати Стороні 2 право на використання в підприємницькій діяльності Сторони 2 комплексу прав належних Стороні 1, а Сторона 2 зобов`язується дотримуватися умов використання наданих йому прав та сплатити Стороні 1 обумовлену договором винагороду.

До комплексу прав, що Сторона 1 передає Стороні 2 входять право користування правами інтелектуальної, комерційної таємниці, права на використання торговельної марки "Сирне королівство", технологіями продажу, маркетинговими технологіями, право на використання комерційного досвіду та ділової репутації Сторони 1 для здійснення Стороною 2 діяльності на обумовлений цим договором строк ( п.1.2 договору).

Використання прав здійснюватиметься таким чином: Сторона 2 вправі здійснювати реалізацію продукції, що постачається Стороною 1 за договором поставки, безпосереднім споживачам під торговельною маркою Сторони 1 (п.1.3. договору).

Сторони погодили, що для безпосередньої реалізації даного договору не пізніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів з моменту підписання Сторонами даного договору будуть укладені договори поставки. У випадку не укладання договорів поставки, даний договір франчайзингу вважається неукладеним, а сплачені на його основі кошти підлягають поверненню (п.1.4. договору).

Згідно п.2.3. договору, протягом дії цього договору, Сторона 2 зобов`язана виконувати умови даного договору та додатків до нього, дотримуватися всіх вимог Сторони 1, а також виконувати інші зобов`язання, до яких відносяться, зокрема,

підпункт 2.3.1.9.

- вести бізнес сумлінно у відповідності до стандартів, встановлених Стороною 1 у "Пакеті рекомендацій" та повідомлених протягом здійснення стажування персоналу;

- здійснювати діяльність, обумовлену даним договором, тільки у погодженому в цьому договорі приміщені;

- вчасно і відповідно до умов даного договору виплачувати Стороні 1 всі платежі, що підлягають сплаті згідно з ст.3 даного договору.

Відповідно до п.3.1. договору, валюта платежів та їх строки вказані в додатку 1, що є невід`ємною складовою даного договору.

При здійсненні платежу після прострочення, Сторона 1 із грошових коштів, що надійшли, зараховує спочатку нараховані штрафні санкції, а потім належний до сплати платіж (п.3.2. договору).

Надані послуги Сторона 1 відображає в акті-здачі виконаних робіт, який підписують Сторони (п.3.3. договору).

Згідно п.4.1. договору, після сплати Стороною 2 вступного платежу, Сторона 1 передає 1 (один) екземпляр "Пакета рекомендацій" з метою неухильного виконання та використання Стороною 2 при ведені Бізнесу. Передача "Пакета рекомендацій" оформлюється актом передачі.

Пунктом 4.2. договору визначено, що "Пакет рекомендацій" і всі частини є власністю Сторони 1 і передається Стороні 2 винятково в тимчасове користування.

Відповідно до п.8.1. договору, Сторони договору відповідають за порушення своїх зобов`язань за договором відповідно до відповідних пунктів договору й законодавчих актів України.

За умовами п.11.2. договору, після одержання повідомлення про припинення дії договору Сторона 2 повинна протягом 1 місяця припинити експлуатацію бізнесу, включаючи, але не обмежуючись зазначеним: припинити користування об`єктами інтелектуальної власності Сторони 1 та системою Бізнесу. Припинення користування системою бізнесу передбачає, що Сторона 2 в своїй подальшій діяльності не використовує елементи системи бізнесу, частково або в повній їх сукупності, не копіює "Пакет рекомендацій" або його елементи, не використовує основний асортимент товарів, що використовуються при веденні бізнесу та описані у "Пакеті рекомендацій".

Пунктом 11.3. договору сторонами погоджено, що у випадку строкового припинення дії договору і небажання жодної із Сторін продовжити термін його дії, або дострокового припинення дії договору з ініціативи Сторони 2, Сторона 2 повідомляє про це Сторону 1 за один місяць шляхом направлення рекомендованого листа, а також не пізніше дати припинення дії договору завершує експлуатацію бізнесу, користування системою бізнесу, об`єктами інтелектуальної власності Сторони 1, знімає вивіску або вивіски, на яких була зазначена Торгова марка, по яким споживач асоціював підприємство Сторони 2 з мережею "Сирне королівство". У 30 - денний термін Сторона 2 повинна привести приміщення, його художнє оформлення та інтер`єр до такого стану, при якому воно б не асоціювалося у споживача з мережею "Сирне королівство".

Відповідно до п.11.4. договору, у разі припинення дії цього договору (незалежно від причин такого припинення) Сторона 2 повинна зробити всі платежі Стороні 1 за даним договором, договорами поставок, ліцензійним договором або іншим договором, який має безпосередній зв`язок з даним договором, до дня розірвання або припинення дії даного договору.

У разі припинення дії цього договору (незалежно від причин такого припинення) Сторона 2 не має права претендувати на повернення будь-яких платежів (у т.ч. вступного платежу) сплачених за даною угодою, які зараховуються у дохід Сторони 1. Припинення дії цього договору та повернення Стороні 1 "Пакета рекомендацій" засвідчується актом звірки про відсутність взаємозобов`язань між Сторонами за цим договором (п.11.5. договору).

П.11.1. договору, передбачено, що Сторона 1 має право припинити дію даного договору шляхом направлення відповідного повідомлення, зокрема, якщо Сторона 1 не сплачує належний Стороні 1 платіж, відповідно до статті 3 цього договору.

Згідно умов додатку №1 від 14.12.2015 до договору франчайзингу, щомісячно з дати відкриття Торгівельного магазину Сторона 2 з 1 по 10 число кожного місяця сплачує Стороні 1 грошову суму. Розмір грошової суми Сторони зобов`язуються встановити не пізніше ніж 5-го числа (місяця, наступного за місяцем запуску магазина Стороною 2), шляхом підписання додаткової угоди до договору (п.5 додатку №1). Несплата роялті в зазначений строк є підставою для одностороннього розірвання договору з боку Сторони 1, при цьому до сторони 2 застосовуються ті ж самі санкції, що й у разі розірвання договору у зв`язку з порушенням його умов (п.9 додатку №1).

Додатком №2 від 14.12.2015 до договору франчайзингу сторонами визначено вид ліцензії на використання знака - невиключна (п.3 додатку №2). Під невиключною ліцензією розуміється дозвіл Сторони 2 на використання знака в порядку та на умовах, визначених договором та додатками до нього, при тому, що за таким дозволом Сторона 1 залишає за собою право на використання знака та виключне право розпоряджатися знаком на свій розсуд по всій території України, а також зберігає право видачі інших невиключних ліцензій третім особам (п.4 додатку №2).

30.12.2015 сторонами договору укладено додаткову угоду, якою Сторони погодили встановити розмір щомісячної грошової винагороди Стороні 1, а саме: 4% від загального місячного доходу від кожного магазина Сторони 2. Також Сторонами погоджено наступну процедуру оплати платежів:

п.2 Сторони зобов`язуються щомісячно з 1-го по 5-те число кожного календарного місяця здійснити обмін інформацією стосовно кількості проданого товару в магазині Сторони 2 та встановити загальну фактичну суму місячних продаж товарів та місячного доходу в магазині Сторони 2. Встановлення загальної фактичної суми продаж товарів та місячного доходу оформлюється актом взаєморозрахунків сторін, що підписується Сторонами або їх уповноваженими особами.

п.3 на підставі акту взаєморозрахунків Сторона 1 направляє рахунок Стороні 2 (але не пізніше 5-го числа поточного місяця для розрахунків). В свою чергу Сторона 2 зобов`язується оплатити рахунок в строки, що вказані в п.5 додатку №1 до договору.

п.4 цей акт складено у двох примірниках по одному для кожної із сторін, що її підписали.

14.12.2015 Сторонами підписаний акт прийому-передачі, який є додатком №3 до договору франчайзингу. За вказаним актом Сторона 1 передала, а Сторона 2 прийняла "Пакет рекомендацій" по веденню бізнесу "Сирне королівство".

За твердженнями позивача, з початку ведення бізнесу у мережі "Сирне королівство" та до жовтня 2019 року зобов`язання по сплаті роялті виконувались відповідачем належним чином. В подальшому відповідач перестав сплачувати роялті. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач заснував підприємство та розпочав вести аналогічний бізнес конкуруючий з бізнесом "Сирне королівство", що є грубим порушенням умов п.2.3.1.8 договору.

У зв`язку із цим в грудні 2019 року позивач направив відповідачу повідомлення про дострокове з 20 грудня 2019 року припинення договору на підставі п.11.1 договору та у відповідності до п.11.2 договору про припинення експлуатації бізнесу "Сирне королівство" протягом одного місяця з дня отримання повідомлення.

Також позивач звертався до відповідача з претензіями від 10.02.2020 та від 10.03.2020 про припинення дії договору франчайзингу "Сирне королівство" №14/12/15-1Ф, з вимогами про припинення експлуатації бізнесу "Сирне королівство", повністю розрахуватися по роялті та іншим договорам, пов`язаним з припиненим договором франчайзингу, повернути "Пакет рекомендацій", підписати акт звірки про відсутність зобов`язань та внести належні зміни у фіскальні чеки.

Як зазначає позивач, останній платіж по договору було зроблено відповідачем за грудень 2019 року і з цього часу відповідач не здійснював сплату Роялті, продовжуючи при цьому безпідставно вести бізнес та використовуючи Торгівельну марку "Сирне королівство". Таким чином, сума несплаченого відповідачем роялті за січень, лютий, березень, квітень, травень та червень склала 97 088,40грн.

Отже, на думку позивача, має місце неналежне виконання ФОП Мостової О.О. умов договору франчайзингу, що ї стало підставою звернення позивача до суду із розглядуваним позовом у даній справі.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позов, та в подальшому у письмових поясненнях і запереченнях, посилається на обставини того, що договірні відносини між сторонами були припинені ще у грудні 2019 року, доказами чого, на його думку, є порушення саме позивачем права виходити на ринок продажу з власною Торговельною маркою у м.Дніпрі, використовуючи власну торгівельну мережу "Сирне королівство" поза співпрацею з ФОП Мостовою О.О. та ФОП Мостовим М.В.

Відповідач вказує, що оплата роялті була здійснена у повному обсязі до фактичного припинення договору, а саме до грудня 2019 року. Після отримання позовної заяви відповідачем було повернуто повністю "Пакет рекомендацій" по веденню бізнесу "Сирне королівство" у вигляді акту прийому-передачі від 30.05.2020 та надіслано акт звірки про відсутність зобов`язань за укладеним договором франчайзингу. Також за твердженнями відповідача відсутність заборгованості за актами звірки (розрахунків) по усім напрямкам співробітництва за договором франчайзингу та розірвання договорів про оренду приміщень, де відбувався продаж товару ТМ "Сирне королівство" вказують на те, що відповідач не має на час фактичного припинення договору невиконаних зобов`язань перед позивачем. Крім того, відповідач зауважує, що фіскальні чеки на відпуск продукції, про які зазначає позивач у позові, містять помилкові дані щодо зазначення ПІБ відповідача та жодним чином не підтверджують факту продажу товару у магазині м.Дніпро під ТМ "Сирне королівство" після грудня місяця 2019 року. Листи, які надходили від позивача не були оформлені належним чином, тобто не мали додатків у вигляді актів звірки сторін, актів виконання робіт за проміжні етапи роботи за договором франчайзингу №14/12/15-1Ф від 14.12.2015.

Обставини укладання договору франчайзингу "Сирне королівство" №14/12/15-1Ф, прийняття за актом прийому-передачі "Пакету рекомендацій" по веденню Бізнесу та отримання повідомлення про припинення дії договору відповідачем не заперечуються.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного

законодавства. Дана норма кореспондується з нормою статті 193 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України).

Частиною другою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою статті 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до частини 3 статті 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 431 ЦК України, порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним Кодексом, іншим законом чи договором. До об`єктів інтелектуальної власності, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг) (стаття 420 ЦК України, стаття 155 ГК України).

У відповідності до статті 492 ЦК України, Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Статтею 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", який є спеціальним законом, що застосовується в даних правовідносинах, визначає, що знаком є позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Частиною другою статті 5 цього Закону визначено, що об`єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом(частина три статті 5 вказаного Закону).

Відповідно до частин першої та другої статті 494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 495 ЦК України передбачено, що майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Такі права включають, зокрема, виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом (стаття 426 ЦК України).

Згідно частини четвертої статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" є власником знака для товарів і послуг "Сирне королівство" згідно свідоцтва №211214, зареєстрованого 25.04.2014 в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, а також згідно свідоцтва №184868, зареєстрованого 25.04.2014 в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 8, 29, 35, 43 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг.

Частиною другою та п`ятою статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуґ" свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом; свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуґ" будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України; порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 20 названого Закону на вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки;

Отже, вищевказані норми визначають право особи, наділеної правом інтелектуальної власності, звернутися до суду з позовом з метою захисту свого права інтелектуальної власності, в тому числі застосування негайних заходів щодо запобігання порушення права інтелектуальної власності.

Відповідно до приписів статті 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір франчайзингу №14/12/15-1Ф від 14.12.2015 (з додатками) за умовами якого відповідач (Сторона 2) взяв на себе зобов`язання зі сплати винагороди (роялті) за використання у своїй діяльності прав інтелектуальної власності, що належать позивачу (Сторона 1).

30.12.2015 сторонами договору укладено додаткову угоду, згідно якої сторони зобов`язуються щомісячно з 1-го по 5-те число кожного календарного місяця здійснити обмін інформацією стосовно кількості проданого товару в магазині Сторони 2 та встановити загальну фактичну суму місячних продаж товарів та місячного доходу в магазині Сторони 2.

Також вказаною додатковою угодою сторони погодили встановити розмір щомісячної грошової винагороди Стороні 1, а саме: 4% від загального місячного доходу від кожного магазина Сторони 2.

Умовами пункту 5 Додатку №1 від 14.12.2015 до договору №14/12/15-1Ф від 14.12.2015, визначено строк оплати Стороною 2 щомісяця платежів, а саме з 1 по 10 число кожного місяця. Несплата платежів у зазначений строк є підставою для одностороннього розірвання цього договору з боку Сторони 1, при цьому до Сторони 2 застосовуються ті ж самі санкції, що й у разі розірвання договору у зв`язку з порушенням його умов (п.9 додатку №1 від 14.12.2015).

При цьому згідно п.11.1. договору, несплата Стороною 2 належний Стороні 1 платіж відповідно до статті 3 договору, надає право Стороні 1 припинити дію даного договору шляхом направлення відповідного повідомлення.

Після одержання повідомлення про припинення дії договору Сторона 2 повинна протягом 1 місяця припинити експлуатацію бізнесу, включаючи, але не обмежуючись зазначеним: припинити користування об`єктами інтелектуальної власності Сторони 1 та системою Бізнесу. Припинення користування системою бізнесу передбачає, що Сторона 2 в своїй подальшій діяльності не використовує елементи системи бізнесу, частково або в повній їх сукупності, не копіює "Пакет рекомендацій" або його елементи, не використовує основний асортимент товарів, що використовуються при веденні бізнесу та описані у "Пакеті рекомендацій" (п.11.2 договору).

Під час розгляду справи судом встановлено, що:

- ТОВ "ДАБЛ Ф ГРУП", у зв`язку з несплатою платежів та порушенням зобов`язань за договором, звернулося до ФОП Мостової О.О. з повідомленням від 12.12.2019 про припинення дії договору франчайзингу №14/12/15-1Ф, в якому просило терміново провести повні розрахунки за даним договором;

- претензією від 10.02.2020 ТОВ "ДАБЛ Ф ГРУП" звернулося до ФОП Мостової О.О. з вимогою про сплату роялті за використання об`єктів інтелектуальної власності за договором за січень 2020 року;

- 10.03.2020 ТОВ "ДАБЛ Ф ГРУП" звернулося до ФОП Мостоваї О.О. з претензією (повторно) про сплату роялті за використання об`єктів інтелектуальної власності за договором за січень-лютий 2020 року.

Проте, на звернення позивача відповідач відповіді не надав, не виконав умови зазначені у договорі та вимоги позивача викладені у надісланих повідомленні та претензіях.

За умовами п.11.5. договору, припинення дії договору та повернення Стороні 1 "Пакета рекомендацій" засвідчується Актом звірки про відсутність взаємозобов`язань між Сторонами за договором.

Таким чином зі змісту аналізу п.11.5 договору, враховуючи, що умовами договору з додатковою угодою та додатком до нього, не визначено іншого порядку припинення дії договору та повернення "Пакета рекомендацій", вбачається, що припинення дії договору та повернення Стороною 2 Стороні 1 "Пакета рекомендацій" здійснюється шляхом складання та підписання Акта звірки про відсутність взаємозобов`язань між Сторонами за договором.

Тобто, за висновком суду договір не є припиненим до моменту підписання сторонами Акту звірки про відсутність взаємозобов`язань між Сторонами за договором.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що на момент звернення позивача із позовом відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором не виконав умов щодо повернення ТОВ "ДАБЛ Ф ГРУП" "Пакета рекомендацій" по веденню бізнесу та сплати роялті, а також не дотримався умов порядку припинення договору та його наслідків. Акт звірки про відсутність взаємозобов`язань між Сторонами за договором, яким засвідчується припинення дії договору та повернення ТОВ "ДАБЛ Ф ГРУП" "Пакета рекомендацій" по веденню бізнесу, Сторонами не підписано.

Також відповідачем не доведено вчинення дій визначених п.11.2 договору після одержання повідомлення про припинення дії договору, враховуючи, що судом не приймаються в якості доказів припинення експлуатації бізнесу надані відповідачем договір оренди приміщення №АД-01/04/18-101 від 01.04.2018р. та угода про зміну сторони у зобов`язанні від 01.09.2018р., оскільки вказані договори регулюють відносини щодо приміщення розташованого за адресою: м.Дніпро, пр.Гагарина, б.27 при цьому адреса за якою було розташовано магазин відповідача: м.Дніпро, ТРЦ "Караван Megastore", комплекс будівель та споруд, б.17, перший пусковий комплекс, секція А-33/2.

Крім того, суд звертає увагу, що посилання відповідача на відсутність доходу від реалізації товару після одержання повідомлення про припинення дії договору не підтверджує факт припинення експлуатації бізнесу останнім.

Відповідно до п.5.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №12 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" якщо ліцензійним договором передбачено оплатне використання об`єкта права інтелектуальної власності, ліцензіарові не може бути відмовлено у вимозі про стягнення плати з мотиву невикористання ліцензіатом відповідного об`єкта (якщо договір є чинним). У разі коли сторони ліцензійного договору погодили розмір зазначеної плати у формі відрахувань від доходу, сума плати може визначатися виходячи з ціни, яка за порівнюваних обставин звичайно стягується за правомірне використання об`єкта інтелектуальної власності. У визначенні ціни ліцензії може застосовуватись дохідний підхід до оцінки майнових прав інтелектуальної власності, який відповідно до пункту 9 Національного стандарту №4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1185, ґрунтується на застосуванні оціночних процедур переведення очікуваних доходів у вартість об`єкта оцінки.

Згідно п.5.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України №12 від 17.10.2012, у застосуванні положень частини другої статті 1110 ЦК України необхідно мати на увазі, що передбачена нею можливість відмови від ліцензійного договору не потребує для своєї реалізації звернення до суду (що не виключає можливості оскарження в суді обґрунтованості такої відмови). Відмова вважається такою, що відбулася, з моменту одержання ліцензіаром або ліцензіатом повідомлення про неї, якщо інше не передбачено договором.

Умовами п.11.5 договору франчайзингу №14/12/15-1Ф від 14.12.2015 визначено порядок припинення договору, шляхом складання та підписання Акта звірки про відсутність взаємозобов`язань між Сторонами за договором.

Таким чином, у даному випадку враховуючи, що відповідач після отримання повідомлення про припинення договору не вчинив, передбачені умовами п.11.5 договору дії, суд приходить до висновку, що договір франчайзингу є чинним.

Зважаючи на те, що відповідач з грудня 2019 року не надавав позивачу відомостей про щомісячний валовий дохід, що в свою чергу є підставою для нарахування щомісячного платежу, позивачем здійснено нарахування боргу відповідачу, виходячи із середньомісячного товарообороту на підставі звітів, наданих відповідачем за 2019 рік. Загальна сума роялті, сплачено відповідачем за 11 місяців 2019 року склала 177 995,36 грн, таким чином, середньомісячне роялті складає 16 181,40 грн.

Таким чином, борг нараховано за 5 календарних місяців, починаючи з січня 2020 року по червень 2020 року включно, в розмірі 97088,84 грн. (16181,40грн. х 6).

Подання вказаних звітів та здійснення платежів за період січень-листопад 2019 року у визначених сумах відповідачем не спростовується. Заперечень щодо порядку проведення розрахунку роялті відповідачем не надано. Доказів оплати заявленої до стягнення суми 97 088,84 грн. суду не надано та відповідно матеріали справи не містять.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав Господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, доводи відповідача щодо незгоди із заявленими позовними вимогами є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" "Пакет рекомендацій" по веденню бізнесу "СИРНЕ КОРОЛІВСТВО", суд зазначає наступне.

У судовому засіданні представником позивача було заявлено усне клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що сторонами під час розгляду справи підписано акт приймання передачі про передачу пакету рекомендацій відповідно до договору франчайзингу №14/12/15-1Ф від 14.12.2015.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, у разі якщо відсутній предмет спору. Суд зазначає, що закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, провадження у частині позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" "Пакет рекомендацій" по веденню бізнесу "СИРНЕ КОРОЛІВСТВО" підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дабл Ф Груп" до Фізичної особи-підприємця Мостової Ольги Олегівни про захист прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та стягнення заборгованості в розмірі 97 088, 40 грн. - задовольнити частково.

Закрити провадження в частині позовних вимог щодо зобов`язання фізичної особи-підприємця Мостової Ольги Олегівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 1, літера А, кімната 6, м.Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, 08133) "Пакет рекомендацій" по веденню бізнесу "Сирне королівство" у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Заборонити фізичній особі-підприємцю Мостовій Ользі Олегівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) здійснювати будь-яке використання знаку для товарів і послуг торгової марки "Сирне королівство" у господарській діяльності без дозволу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 1, літера А, кімната 6, м.Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, 08133).

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мостової Ольги Олегівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 1, літера А, кімната 6, м.Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, 08133) роялті за користування торговельною маркою в сумі 97 088,40грн. та судовий збір в сумі 2102,00грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 10 вересня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2020.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов