УХВАЛА

18 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/18782/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Карбоснаб"

на рішення господарського суду міста Києва від 11.03.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020

у справі № 910/18782/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Екоінжинірінг"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Карбоснаб"

про стягнення 318 317,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2019 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) товариство з обмеженою відповідальністю "Карбоснаб" (далі - ТОВ "Карбоснаб") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою у якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі № 910/18782/19, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Разом з тим просить розглядати касаційну скаргу з повідомленням (викликом) учасників справи.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ "Карбоснаб" у справі № 910/18782/19, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у справі № 910/18782/19 є стягнення у сумі 318 317,49 грн, що становить менше п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак у розумінні наведених положень ГПК України ця справа не підлягає касаційному оскарженню.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Необхідність відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржник зазначає, що в порядку частини третьої статті 287 ГПК України ця справа має виняткове значення, оскільки впливає на його репутацію, зважаючи, що ТОВ "Карбоснаб" не є боржником по жодній справі з часу існування останнього, добросовісно виконує свої зобов`язання та позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями; вважає, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, враховуючи наявність збільшення кількості звернень з посиланням на обставини непереборної сили, в тому числі у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби не тільки в Україні, а й у світі, тому має право на оскарження вказаних рішення та постанови (підпункти "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України).

Вищевказані доводи касаційної скарги щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі № 910/18782/19 за касаційною скаргою ТОВ "Карбоснаб" колегія суддів Касаційного господарського суду оцінює критично, оскільки загальні вказівки на те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для учасника справи без належного обґрунтування, в чому полягає таке значення, недостатньо для висновку про наявність підстав, що підпадають під дію виключень підпунктів "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, до спроби переконати суд у необхідності втрутитися у зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій, і в цілому до заперечення результату розгляду справи судом.

При цьому скаржник вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків торгово-промислової палати України на підтвердження наявності обставин непереборної сили з посиланням на правову позицію викладену у постановах Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 236/1453/19, від 10.06.2020 у справі № 236/1357/18, від 24.04.2020 у справі № 243/9527/17 та від 20.02.2019 у справі № 910/23489/17. Проте, з огляду на зміст оскаржуваних судових рішень та правові висновки, викладені у цих постановах колегія суддів відхиляє вказані доводи скаржника, оскільки правовий висновок у цій справі, не доводить наявності неоднакового застосування судом одних і тих самих норм матеріального права, а свідчить лише про наявність у цих справах різних істотних обставин, підтверджених/непідтверджених належними та допустимими доказами, в залежності від яких і були постановлені відповідні судові рішення.

Також у касаційній скарзі ТОВ "Карбоснаб" зазначає, що судами неправильно застосовані норми матеріального права, а саме: статті 233 Господарського кодексу України та частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та наводить висновки Верховного Суду щодо зменшення розміру неустойки викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/15/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18 та від 13.01.2020 у справі № 902/855/18.

При цьому, Суд не може прийняти до уваги викладені в касаційній скарзі доводи щодо зменшення неустойки, оскільки, у кожній зі справ при застосуванні дискреційних повноважень щодо зменшення штрафних санкцій суди виходили зі встановлених ними конкретних обставин, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин у цій справі та у справах, наведених в касаційній скарзі, оскільки рішення у них прийняті за результатами дослідження різних доказів.

Отже, наведені у касаційній скарзі доводи не можуть бути визнані такими, за яких Суд міг би визнати справу № 910/18782/19 такою, у якій судові рішення можуть бути переглянуті у касаційному порядку. Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ТОВ "Карбоснаб" немає.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57)].

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо, не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Касаційний господарський суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 1 частини першої статті 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи, що скаржником не наведено обґрунтування наявності обставин, передбачених підпунктами "а"- "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, беручи до уваги предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду цієї справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Карбоснаб" на рішення господарського суду міста Києва від 11.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі № 910/18782/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Карбоснаб", подане ним клопотання про розгляд касаційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи залишається без розгляду.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Карбоснаб" на рішення господарського суду міста Києва від 11.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 зі справи № 910/18782/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова