УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

09.09.2020Справа № 910/9319/20

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" 10003, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ ПОКРОВСЬКА, будинок 81

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімік" 01024, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЛЮТЕРАНСЬКА, будинок 27-29, офіс 25

про стягнення 822 991,77 грн.

та зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімік" 01024, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЛЮТЕРАНСЬКА, будинок 27-29, офіс 25

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" 10003, Житомирська обл., місто Житомир, ВУЛИЦЯ ПОКРОВСЬКА, будинок 81

про стягнення 1 900 379,56 грн.

Представники учасників справи:

Від позивача не з`явилися;

Від відповідача не з`явилися.

Обставини справи :

Товариство обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімік" про 26775,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2020 року становить 713 587,70 грн., 4105,08 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2020 року становить 109 404,07 грн., всього 822 991,77 грн., а також згідно ч. 10 ст. 238 ГПК України встановити нарахування відсотків до моменту виконання судового рішення, що буде прийняте за результатами розгляду даної справи, на загальну суму заборгованості 30880,45 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2020 року становить 822 991,77 грн., визначивши правила розрахунку 3% річних для органу (особи), що здійснює примусове виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за Договором поставки та виконання проектно - кошторисної документації № 8 від 25.07.2017 року в частині повної оплати поставленого обладнання, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, за наявності якої позивачем нараховані проценти річних.

Також в тексті позовної заяви позивачем викладено клопотання про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9319/20, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також клопотання позивача господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 29.07.2020 року.

Також позивачем через канцелярію Господарського суду міста Києва 13.07.2020 року подано заяву б/н від 08.07.2020 року про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову та в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 822991,77 грн. накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Лімік" (), які знаходяться на всіх банківських рахунках відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/9319/20 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" про стягнення 1 900 379,56 грн., об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом та відкладено підготовче засідання на 09.09.2020 року.

У судове засідання 09.09.2020 року уповноважені представники позивача та відповідача не з`явилися.

Про дату, час і місце розгляду даної справи позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованими повідомленням про вручення поштових відправлень №: 806 та № 814.

Так, через канцелярію суду до початку судового засідання 13.08.2020 року від позивача (за первісним позовом) надійшла заява № 226 від 11.08.2020 року про відмову від позову; 13.08.2020 року від позивача (за зустрічним позовом) надійшла заява про відмову від зустрічної позовної заяви; 02.09.2020 року від позивача (за первісним позовом) надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з перебуванням уповноваженого представника в іншому судовому засідання в Житомирському апеляційному суді. Подані клопотання долучено судом до матеріалів справи.

Про поважні причини неявки уповноваженого представника позивача (за зустрічним позовом) суд не повідомлено.

Будь - яких інших заяв та клопотань від сторін на час проведення судового засідання 09.09.2020 року до суду не надходило.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача (за первісним позовом) про відкладення розгляду справи судом протокольно ухвалено про відмову в його задоволенні за відсутності підтвердження участі в зазначеному судовому засіданні.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь - якій стадії судового процесу

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Як визначено частиною 5 статті 191 ГПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що подана позивачем (за первісним позом) заява про відмову від позову та повернення 50% судового збору підписана представником позивача - директором ТОВ "Котлозавод "Крігер"" Хробок Д.П., повноваження якого підтверджуються копією наказу № 392-к від 04.07.2019 року та даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за якими вказана особа зазначена керівником та підписантом підприємства, тобто заява від імені сторони підписана належною особою.

В свою чергу, заява позивача (за зустрічним позовом) про відмову від позову та повернення 50% судового збору підписана представником позивача - генеральним директором ТОВ "Лімік" Льон Г.І., повноваження якої підтверджуються копією наказу № 3-к/тр "Про переведення на посаду генерального директора" від 02.01.2020 року та даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за якими вказана особа зазначена керівником та підписантом підприємства, тобто заява від імені сторони підписана належною особою.

Відповідно до принципу змагальності, закріпленого в ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.2 ст. 192 ГПК України суд роз`яснює позивачу (за первісним позовом) та позивачу (за зустрічним позовом) про наслідки закриття провадження у справі, вказані в частині 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, щодо недопущення у випадках закриття провадження у справі повторного звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

При цьому судом враховано, що в заявах позивача (за первісним позовом) та позивача (за зустрічним позовом) про відмову від позову та повернення 50% судового збору зазначено, що останнім відомо наслідки відмови від позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 191 ГПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Наслідком відмови позивача від позову відповідно до п. 4 ч. 1 ст.231 ГПК України є закриття провадження у справі.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши повноваження представників позивача (за первісним позовом) та позивача (за зустрічним позовом) на відмову від позову, враховуючи вимоги ст. 191 ГПК України, а також беручи до уваги той факт, що заяви про відмову від позову подані позивачами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лімік" після відкриття провадження у справі і до початку розгляду справи по суті, оскільки дана заяви не суперечить чинному законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття відмови позивача (за первісним позовом) та позивача (за зустрічним позовом) від позову, у зв`язку з чим закриває провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як визначено ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено за матеріалами справи, що за подачу позовної заяви у даній справі позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер"" сплачено судовий збір у розмірі 12344,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4914 від 25.06.2020 року, оригінал якого міститься у матеріалах справи № 910/9319/20.

В свою чергу, за подачу зустрічної позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Лімік" сплачено судовий збір у розмірі 28505,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2745 від 21.07.2020 року, оригінал якого міститься у матеріалах справи № 910/9319/20.

Враховуючи вищевикладені приписи Закону України "Про судовий збір" та Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на відмову позивача (за первісним позовом) та позивача (за зустрічним позовом) від позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе задовольнити відповідні заяви та здійснити повернення з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні до суду позовної та зустрічної позовної заяви.

Керуючись Законом України "Про судовий збір", ст. ст. 46, 129, 130, 191, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" від первісного позову у справі № 910/9319/20.

2. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімік" від зустрічного позову у справі № 910/9319/20.

3. Закрити провадження у справі № 910/9319/20.

4. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" про повернення з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні первісного позову, задовольнити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" (10003, Житомирська область, місто Житомир, ВУЛИЦЯ ПОКРОВСЬКА, будинок 81, ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 6172,44 грн. (шість тисяч сімдесят дві грн. 44 коп.), згідно платіжного доручення № 4914 від 25.06.2020 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 910/9319/20.

6. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімік" про повернення з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні зустрічного позову, задовольнити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Лімік" (01024, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЛЮТЕРАНСЬКА, будинок 27-29, офіс 25, ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 14252,82 грн. (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві грн. 82 коп.), згідно платіжного доручення № 2745 від 21.07.2020 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 910/9319/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 09.09.2020 року та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон