РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2020Справа № 910/4492/20

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В.

за участю секретаря судового засідання Топіхі І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом ОСОБА_1 , м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», м.Київ

про зобов`язання вчинити дії

За участю представників учасників справи

від позивача: Коновал О.Ю.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» в якому просив суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» виконати вимогу ОСОБА_1 від 28.02.2018 про проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», шляхом забезпечення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нюанс-Аудит» можливістю проведення аудиту на підставі договору № 150/А від 26.02.2020 про проведення аудиту (аудиторської перевірки) у тому числі, шляхом надання завірених підписом уповноваженої особи ТОВ «ТЕХ-АВТО-ДОР» копій всіх документів відповідно до визначеного у договорів обсягу аудиторських послуг;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» надати ОСОБА_1 завірені належним чином копії документів за всі роки діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР»:

- дані та відомості щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», стану його майна станом на 01.03.2020;

- дані та відомості щодо розміру прибутків та збитків за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (з 06.03.2008) і по цей час;

- річні баланси, звіти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» про його діяльність, протоколи зборів за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу його створення (з 06.03.2008) і по цей час;

- всі, без виключення, протоколи загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу його створення (з 06.03.2008) і по цей час.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилався на порушення відповідачем норм Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності товариства та надання документів, що стосуються діяльності суб`єкта господарювання, на вимогу учасника товариства.

Ухвалою від 01.04.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

07.04.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою від 13.04.2020р. відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 29.04.2020р.

29.04.2020р. враховуючи неявку представника відповідача, судом було відкладено підготовче засідання на 03.06.2020р.

03.06.2020р. у зв`язку з неявкою представників позивача та відповідача судом було відкладено підготовче засідання на 24.06.2020р.

24.06.2020р. судом було відкладено підготовче засідання на 15.07.2020р.

15.07.2020р. підготовче засідання у справі було відкладено судом на 29.07.2020р.

29.07.2020р. судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.09.2020р., про що постановлено ухвалу.

Представником позивача у судовому засіданні 09.09.2020р. було надано усні пояснення по суті справи, гідно змісту яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засіданні 09.09.2020р., як і попередні засідання суду, не з`явився, відзиву на позов так і не подав, проте, про розгляд справи судом був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями.

З приводу неявки вказаного учасника судового процесу суд зазначає наступне.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Отже, за висновками суду, неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 09.09.2020р.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 09.09.2020р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2008р. було здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР».

Згідно п.6.4 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_1 володіє часткою вартість 10 300 грн, що відповідає 20% статутного капіталу товариства та дорівнює 20% голосів на зборах учасників товариства.

У п.5.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на вимогу учасника товариство зобов1язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

19.11.2019р. ОСОБА_1 направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» вимогу засновника від 19.11.2019р., в якій просив надати: дані та відомості щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», стану його майна станом на 19.11.2019р; дані та відомості щодо розміру прибутків та збитків за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу створення і по цей час; річні баланси, звіти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» про його діяльність, протоколи зборів за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу його створення і по цей час. На підтвердження направлення вказаної вимоги позивачем було надано до матеріалів справи поштову накладну №158, фіскальний чек від 19.11.2019р. та опис вкладення у цінний лист, що скріплений відтиском печатки відділення поштового зв`язку.

Вимогу засновника від 19.11.2019р. було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» 25.11.2019р, що підтверджується поштовим повідомленням №158.

28.02.2020р. ОСОБА_1 було скеровано на адресу відповідача вимогу учасника про проведення аудиту фінансової звітності товариства, до якої було додано договір №150/А від 26.02.2020р. про проведення аудиту (аудиторської перевірки), який укладено між ОСОБА_1 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нюанс-Аудит» (виконавець). На підтвердження направлення вказаного листа позивачем було надано до матеріалів справи накладну №523, фіскальний чек від 28.02.2020 та опис вкладення у цінний лист, що скріплений відтиском печатки відділення поштового зв`язку.

Означену вимогу також було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» 04.03.2020, що підтверджується поштовим повідомленням №523.

Проте, за поясненнями позивача, які з боку відповідача не спростовані, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» вимоги позивача як учасника товариства виконано не було, відповідні документи стосовно діяльності суб`єкта господарювання не надано, аудиторську перевірку не здійснено, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Як зазначено Конституційним Судом України в рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р., види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними.

Для розуміння поняття «охоронюваний законом інтерес» важливо врахувати й те, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і не правовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Виходячи зі змісту ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

За приписами ч.1 ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Пунктом 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» унормовано, що учасник товариства має право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Статтею 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що на вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками.

У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг.

Витрати, пов`язані з проведенням аудиту фінансової звітності, покладаються на учасника (учасників), на вимогу якого проводиться такий аудит, якщо інше не встановлено статутом товариства. Загальні збори учасників товариства можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат учасника на аудит фінансової звітності товариства.

Виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного у договорі обсягу аудиторських послуг.

Одночасно, згідно ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку. Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства. Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті. Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Судом вище вказувалось, що у п.5.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Як було встановлено вище, 19.11.2019р. ОСОБА_1 направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» вимогу засновника від 19.11.2019р., в якій просив надати: дані та відомості щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», стану його майна станом на 19.11.2019р; дані та відомості щодо розміру прибутків та збитків за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу створення і по цей час; річні баланси, звіти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» про його діяльність, протоколи зборів за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу його створення і по цей час. На підтвердження направлення вказаної вимоги позивачем було надано до матеріалів справи поштову накладну №158, фіскальний чек від 19.11.2019р. та опис вкладення у цінний лист, що скріплений відтиском печатки відділення поштового зв`язку.

Вимогу засновника від 19.11.2019р. було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» 25.11.2019р, що підтверджується поштовим повідомленням №158.

28.02.2020р. ОСОБА_1 було скеровано на адресу відповідача вимогу від 28.02.2020р. учасника про проведення аудиту фінансової звітності товариства, до якої було додано договір №150/А від 26.02.2020р. про проведення аудиту (аудиторської перевірки), який укладено між ОСОБА_1 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нюанс-Аудит» (виконавець). На підтвердження направлення вказаного листа позивачем було надано до матеріалів справи накладну №523, фіскальний чек від 28.02.2020 та опис вкладення у цінний лист, що скріплений відтиском печатки відділення поштового зв`язку.

Означену вимогу також було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» 04.03.2020, що підтверджується поштовим повідомленням №523.

Отже, виходячи з приписів ст.ст.41, 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» виник обов`язок з виконання вимог учасника - ОСОБА_1 про проведення аудиту фінансово-господарської діяльності товариства, а також надання на ознайомлення позивачу витребуваних документів.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» виконати вимогу ОСОБА_1 від 28.02.2018 про проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», шляхом забезпечення Товариству з обмеженою відповідальністю «Нюанс-Аудит» можливістю проведення аудиту на підставі договору № 150/А від 26.02.2020 про проведення аудиту (аудиторської перевірки) у тому числі, шляхом надання завірених підписом уповноваженої особи ТОВ «ТЕХ-АВТО-ДОР» копій всіх документів відповідно до визначеного у договорів обсягу аудиторських послуг, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Одночасно, в контексті надання оцінки обсягам документів, що стосуються діяльності відповідача та є предметом спору у справі, суд звертає увагу позивача на те, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Судом вказувалось, що, статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, нормами чинного законодавства України передбачено, що особа має не безумовне право на судовий захист, а саме таке право обмежується саме обставинами його порушення (невизнання) з боку відповідача.

Судом враховано, що ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з розглядуваним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» у березні 2020р., позовну заяву датовано 24.03.2020р.

Таким чином, обсяги дослідження та захисту судом порушеного права позивача, яке полягає, в тому числі, в ненаданні товариством на вимогу учасника документів, що стосуються діяльності суб`єкта господарювання, обмежуються 24.03.2020р. Порушення прав заявника в частині надання на вимогу учасника документів, що стосуються діяльності товариства, за період після 24.03.2020р. предметом спору фактично не є, а відповідні докази підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи відсутні.

З аналогічних підстав вимоги позивача в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» надати ОСОБА_1 завірені належним чином протоколи загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу його створення (з 06.03.2008) і по цей час не підлягають задоволенню, оскільки вимога засновника (позивача) від 19.11.2019р не містила перелік вказаних вище документів, відтак, право позивача на отримання таких документів відповідачем не порушене.

Виходячи з вище викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» надати ОСОБА_1 завірені належним чином копії документів за всі роки діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» підлягають задоволенню частково, а саме в частині надання: даних та відомостей щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», стану його майна станом на 01.03.2020; даних та відомостей щодо розміру прибутків та збитків за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (з 06.03.2008) і по 24.03.2020; річних балансів, звітів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТ-ДОР» про його діяльність, протоколів зборів за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу його створення (з 06.03.2008) і по 24.03.2020.

01.03.2020; даних та відомостей щодо розміру прибутків та збитків за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (з 06.03.2008) і по 24.03.2020; річних балансів, звітів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТ-ДОР» про його діяльність, протоколів зборів за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу його створення (з 06.03.2008) і по 24.03.2020.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 4 204,00 грн.

За змістом частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Приймаючи до уваги, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій зі сторони відповідача, який безпідставно ухилився від виконання вимог свого засновника, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» виконати вимогу про проведення аудиторської перевірки та надання документів - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (04212, М.Київ, вул Маршала Тимошенка, буд.9; ідентифікаційний код 35470461) виконати вимогу від 28.02.2020 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», про проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», шляхом забезпечення Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Нюанс-Аудит» (02125, м.Київ, проспект Визволителів, буд.3, офіс 7, ідентифікаційний код 30303488) можливістю проведення аудиту на підставі договору №150/А від 26.02.2020 про проведення аудиту (аудиторської перевірки) у тому числі шляхом надання завірених підписом уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» копій всіх документів відповідно до визначеного у договорів обсягу аудиторських послуг.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (04212, М.Київ, вул Маршала Тимошенка, буд.9; ідентифікаційний код 35470461) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), засновнику (учаснику) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», завірені належним чином копії документів, а саме: даних та відомостей щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР», стану його майна станом на 01.03.2020; даних та відомостей щодо розміру прибутків та збитків за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (з 06.03.2008) і по 24.03.2020; річні баланси, звіти Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТ-ДОР» про його діяльність, протоколи зборів за кожен календарний рік діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» з часу його створення (з 06.03.2008) і по 24.03.2020.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-АВТО-ДОР» (04212, М.Київ, вул Маршала Тимошенка, буд.9; ідентифікаційний код 35470461) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн 00 коп.

5. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.09.2020.

Суддя В.В. Князьков