ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.09.2020 Справа № 917/1023/20

Суддя Мацко О.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій» № б/н від 27.08.2020 р. (вх. № 9834 від 10.09.2020 р.) про забезпечення позову

Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій», 38800, Полтавська обл., смт. Чутове, вул. Набережна, буд. 5,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячмолокопродукт», 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Будька, буд. 47,

про cтягнення 31 690,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.06.2020 р. прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячмолокопродукт» про стягнення 31 690,00 грн., з яких 31 160,00 грн. основний борг за договором поставки № 14/01 від 14.01.2020 р., 384,82 грн. пеня, 145,58 грн. відсотки річних та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи закінчення строку розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та достатність необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, судом було винесено рішення від 01.09.2020 р., яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій» задоволено.

10.09.2020 року від позивача надійшла заява б/н від 27.08.2020 р. (вх. № 9834) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі ціни позову 31 690,00 грн. та судового збору 2 102,00 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячмолокопродукт», та на майно, що належить останньому.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що «ТОВ «Гадячмолокопродукт», порушуючи вимоги ст. 265 ГК та ст. 712 ЦК України, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених договором поставки, а тому невжиття заходів щодо накладення арешту на грошові суми, що належать ТОВ «Гадячмолокопродукт», може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду».

Розглянувши заяву ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій» про вжиття заходів забезпечення позову, суд врахував наступне.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

При цьому, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За умовами ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Слід зауважити, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.05.2020 року у справі № 910/14149/19, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій» при зверненні з даною заявою про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду, тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій» до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

З огляду на викладене, враховуючи ненадання позивачем доказів, які б свідчили про те, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, а також про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій» про вжиття заходів забезпечення позову.

За викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Центр харчових технологій» б/н від 27.08.2020 р. (вх. № 9834 від 10.09.2020 р.) про забезпечення позову.

Ухвала підписана 14.09.2020 р.

Ухвала набирає законної сили 14.09.2020 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Мацко