ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 вересня 2020 року справа № 903/581/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, м. Луцьк

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія", м. Луцьк

про стягнення 7 240,69 грн.

Встановив: 12 серпня 2020 року на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №11.2-8.5/3608/2020 від 04.08.2020р. Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" 7240,69 грн. суми невикористаної житлової субсидії.

Ухвалою суду від 13.08.2020р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 10.09.2020р., запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

У визначений день та час позивач уповноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (ухвала від 13.08.2020р. про відкриття провадження у справі, згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, була вручена Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 20 серпня 2020 року).

Відповідач своїм правом на участь в судовому розгляді не скористався, причини неявки свого представника в судове засідання суду не повідомив, хоча про день на час розгляду справи в суді сторона повідомлялась належним чином (ухвала суду від 13.08.2020р., згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, була вручена ПАТ "Електротермометрія" 19 серпня 2020р.).

Судом враховано, що ухвалою про відкриття провадження у справі від 13.08.2020р. явка в судове засідання представників сторін обов`язковою не визнавалась.

21 серпня 2020 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано відзив на позовну заяву в якому ПАТ "Електротермометрія" повідомляє про визнання позовних вимог в повному обсязі. Також просить суд стягнути з ПАТ "Електротермометрія" судовий збір в розмірі 50% та вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним при поданні позовної заяви до суду судового збору у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно з приписами частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянуті впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його правта обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ст.3 ГПК України.

Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003 р. №01-8/1427 (зі змінами та доповненнями, внесеними в останнє інформаційним листом ВГСУ від 24.07.2008р. №01-8/451). У цьому листі зазначено: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника".

Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" № 23786/02 від 30.11.2006 р. (§ 51).

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумності строку розгляду справи можна застосовувати, коли стороною у спорі є орган державної влади.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглянувши заяву відповідача про визнання позову, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що заява відповідача про визнання позову на суму 7 240,69 грн., підписана директором ПАТ "Електротермометрія" Малахіним Ю.О., визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд прийняв визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, оцінюючи подані позивачем докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений до відповідача позов підставний та підлягає до задоволення.

Викладена позиція суду пов`язана з наступними встановленими в судовому засіданні обставинами:

Судом встановлено, що Департамент соціальної політики Луцької міської ради (далі по тексту Департамент) є виконавчим органом Луцької міської ради, Департамент діє на підставі рішення Луцької міської ради від 24.06.2006 №3/1 "Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів" і є правонаступником Управління праці та соціального захисту населення та відділу субсидій виконкому Луцької міської ради у зв`язку з реорганізацією. Департамент утворюється міською радою, є підконтрольним і підзвітним їй, а з питань здійснення повноважень органів виконавчої влади підконтрольний відповідним органам виконавчої влади. Департамент підпорядковується міському голові та виконавчому комітету Луцької міської ради.

Департамент у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства праці та соціальної політики України, розпорядженнями голови обласної держадміністрації, наказами начальника головного управління праці, соціальних питань у справах захисту населення від наслідків чорнобильської катастрофи обласної держадміністрації, рішеннями відповідних органів місцевого самоврядування, розпорядженнями міського голови, положенням про департамент, а також регламентом роботи департаменту.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи призначення, продовження, припинення наданої житлової субсидії здійснюється відповідно до "Положенням про порядок призначення житлових субсидій", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995р. №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018р.) зі змінами та доповненнями (далі - Положення).

Згідно з п. 3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995р. №848, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). У територіальних громадах (в тому числі об`єднаних), у виконавчих органах яких відсутні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, прийняття заяв громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг чи їх фронт-офіси здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

У місті Луцьку призначення, продовження, припинення призначених житлових субсидій здійснюється Департаментом соціальної політики Луцької міської ради.

Відповідно до вказаного Положення, в редакції, яка діяла до 1 травня 2019 року, житлові субсидії на оплату житлово-комунальних послуг до грудня 2018 року / січня 2019 включно надавались громадянам не у грошовій формі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів на рахунки надавачів послуг.

В подальшому, постановами Кабінету Міністрів України №1176 від 27.12.2019 «Деякі питання надання житлових субсидій населенню у грошовій формі» та №62 від 06.02.2019р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» були внесені зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 №848, відповідно до яких громадяни, які звернулись за субсидією з січня 2019 року отримують субсидію у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів через Пенсійний фонд України або через АТ «Ощадбанк».

Після закінчення опалювального сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалась не у грошовій формі, повертається виконавцем комунальних послуг до державного бюджету з урахуванням зазначених норм на підставі акту розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидій був визначений "Порядком розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг" затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016р. №534 "Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг", яка на час здійснення розрахунків була чинна.

Відповідно до п. 2 "Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг" розрахунок невикористаних сум субсидії проводиться виробниками/виконавцями послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, газо- та електропостачання (далі - надавачі послуг), об`єднаннями співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельними кооперативами, які є колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг станом на 1 травня та 1 жовтня за особовим рахунком споживача - громадянина, якому призначено субсидію на опалювальний (неопалювальний) сезон, що закінчився (далі - одержувач субсидії).

Згідно п.8 "Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг" за результатами розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, що підлягає поверненню до бюджету, надавач послуги, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив складає акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій у трьох примірниках, один з яких залишає у себе, а два інших подає до 1 червня та до 1 листопада до структурного підрозділу з питань фінансів та до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі їх створення) ради (далі - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

Відповідно до п. 10 "Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг" структурний підрозділ з питань соціального захисту населення щомісяця, починаючи з червня враховує загальний обсяг невикористаних сум субсидій, визначений у поданому надавачем послуги, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом акті відповідно до цього Порядку, під час здійснення розрахунків з таким надавачем, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом відповідно до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 10, ст. 482; 2003 р., № 44, ст. 2309), та відображає разом з нарахуваннями поточного місяця у щомісячному акті звіряння розрахунків за надані послуги, що складається відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку.

Згідно Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 №534, який діяв на момент виконання умов договору, ПАТ "Електротермометрія" проводився розрахунок невикористаних сум субсидії, про що до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надавались акти розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії.

Судом встановлено, що:

- актом звірки розміру невикористаної субсидії від 21.08.2018р. складеним та підписаним між Департаментом соціальної політики Луцької міської ради та ПАТ "Електротермометрія" було встановлено, що залишок невикористаної субсидії на оплату послуг електропостачання отримувачами субсидій за опалювальний сезон 2017-2018р., станом на 31.07.2018р. становить 11 760,20 грн., які підлягають поверненню;

- актом звірки розміру невикористаної субсидії від 19.09.2018р. складеним та підписаним між Департаментом соціальної політики Луцької міської ради та ПАТ "Електротермометрія" було встановлено, що залишок невикористаної субсидії на оплату послуг електропостачання отримувачами субсидій за неопалювальний сезон 2018р. (травень-вересень), станом на 30.09.2018р. становить 10,80 грн. які підлягають поверненню;

- актом взаємних розрахунків станом на 01.05.2019р. складеним та підписаним між Департаментом соціальної політики Луцької міської ради та ПАТ "Електротермометрія" було встановлено, остаточне сальдо станом на 01.05.2019р. на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради в сумі 6637,25 грн.;

- актом взаємних розрахунків станом на 01.06.2019р. складеним та підписаним між Департаментом соціальної політики Луцької міської ради та ПАТ "Електротермометрія" було встановлено, остаточне сальдо станом на 01.06.2019р. на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради в сумі 7240,69 грн.

Судом досліджено, що загальна сума невикористаної субсидії на оплату послуг отримувачами субсидій становить 7240,69 грн.

З метою досудового врегулювання господарського спору Департаментом соціальної політики Луцької міської ради на адресу ПАТ "Електротермометрія" надсилалися листи про необхідність повернення невикористаних коштів субсидії від 29.08.2018р. №11.2-8.4/12615, від 05.11.2018р. №11.2-8.4/16123, від 28.02.2019р. №11.2-8.2/702/2019.

В свою чергу ПАТ "Електротермометрія" листом від 07.03.2019р. №74/1-19 повідомило Департамент соціальної політики Луцької міської ради, що не має можливості повернути залишок невикористаної субсидії на оплату послуг отримувачами субсидій, у зв`язку із накладенням органами ДВС арешту на все рухоме та нерухоме майно і грошові кошти товариства, що містяться на усіх відкритих банківських рахунках. До зазначеного листа ПАТ "Електротермометрія" було долучено постанови першого відділу ДВС міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 24.10.2017р. №51444362, від 30.01.2019р. №56937070 та від 13.02.2019р. №58339819 про арешт коштів боржника.

Згідно з 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав, позовні вимоги на суму 7 240,69 грн. визнає в повному обсязі.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 7 240,69 грн. невикористаної житлової субсидії є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, частиною 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене та враховуючи повне визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті (шляхом подання відзиву на позовну заяву), суд вважає, що спір до суду було доведено з вини відповідача, а витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід відшкодувати йому у відповідності до ст. 129 ГПК України в розмірі 50% від суми судового збору 2102,00 грн. за рахунок ПАТ "Електротермометрія".

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене, у господарського суду виникають обставини для вирішення питання про повернення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради згідно статті 7 ЗУ "Про судовий збір" 1051,00 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №385 від 06.08.2020р. на суму платежу 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 13, 46, 73, 74, 75, 76-80, 129, 130, 191, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" (м. Луцьк, вул. Ковельська, 40, ) на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (м. Луцьк, пр. Волі, 4А, ) 7240,69 грн. суми невикористаної житлової субсидії та 1051,00 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. Управлінню державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області (43021, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4а, ) повернути Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (м. Луцьк, пр. Волі, 4А, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1051,00 грн., сплачений при поданні позовної заяви до Господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення №385 від 06.08.2020р. на суму платежу 2102,00 грн., відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (оригінал платіжного доручення №385 від 06.08.2020р. знаходиться в матеріалах справи).

4. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

5. Наказ на виконання рішення суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 10.09.2020р.

Суддя В. А. Войціховський