РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/3951/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" (14011, м.Чернігів, вул.Магістратська,19А,оф.3, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" (01014, м.Київ, бульвар Лесі Українки,34,

про стягнення заборгованості 16 647 549,05 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Дедіченко С.А. адвокат

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" про стягнення 16 647 549,05 грн заборгованості за договором поставки № 16 (з відстрочкою платежу) від 25.01.2014, договором про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.3.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.03.2020 залишив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" без руху, встановив строк для усунення недоліків позовної заяви у встановлений спосіб.

15.04.2020 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позову.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.04.2020 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 19.05.2020.

19.05.2020, 04.06.2020 підготовчі засідання судом відкладено на 04.06.2020, 14.07.2020 відповідно.

14.07.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 06.08.2020.

У судовому засіданні 06.08.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, подав клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн та документи на підтвердження їх понесення для долучення до справи.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст.120 ГПК України, ухвали суду від 21.04.2020, 19.05.2020, 04.06.2020, 14.07.2020 були надіслані відповідачу на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернені до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній».

Однак, за приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Жодних заяв про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її розгляду за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2014 між позивачем - ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина" (постачальник за договором) до ТОВ "КОСМО ПЛЮС" (покупець) був укладений договір поставки № 16 ( з відстроченням платежу), за умовами якого позивач зобов`язався у період з 25 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року поставляти та передавати у власність відповідача товар, окремими партіями, відповідно до замовлення останнього.

Згідно п.5.1 договору, покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. поставка товару здійснюється постачальником протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дати узгодження (підтвердження) заявки в порядку встановленому у п. 4.2. договору на умовах: склад Покупця, за адресою: Київська область, місто Київ, вулиця Симиренка, 36, якщо інше не погоджено Сторонами.

Датою поставки і переходу права власності та всіх ризиків є: при передачі товару на складі постачальника або покупця - дата видаткової накладної, яка видається Постачальником; при передачі товару перевізнику для доставки покупцю - дата товарно-транспортної накладної щодо передачі товару зазначеному перевізнику (п.6.2).

Сторони у п.7.1договору узгодили, що загальна орієнтовна ціна договору становить 230 000 000,00 гривень (двісті тридцять мільйонів гривень 00 копійок), а остаточна сума договору складає суму всіх замовлень Покупця/Додаткових угод/бухгалтерських документів постачальника: рахунків-фактур, видаткових накладних, на підставі яких було здійснено поставку Товару за даним Договором окремими партіями та визначається виходячи із встановлених цін на Товар.

Згідно п. 7.3 договору, розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюється Покупцем у безготівковому порядку в українській національній валюті - гривні, шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Усі витрати, пов`язані з перекладом коштів, несе покупець.

Датою оплати Товару вважається дата зарахування коштів, сплачених Покупцем за поставлену партію Товару, на розрахунковий рахунок Постачальника, із зазначенням назви та номер цього Договору, виставлений Постачальником рахунок-фактуру (п.7.4 договору).

Відповідно до п.7.5 договору, оплата за партію товару здійснюється на умовах відстрочки платежу строком на 28 календарних днів від дня поставки товару, але не пізніше строку, вказаного в додаткових угодах/бухгалтерських документах постачальника: рахунку-фактурі, видаткових накладних.

У п.11.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписаннями і діє до 31.12.2015, але в будь-якому разі до моменту належного виконаннями сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором, з продовженням щорічно на той самий строк та тих самих умовах за відсутності повідомлення однієї із сторін про відмову або зміну умов, висловленого за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем за видатковими накладними, копії якого долучені до справи, поставлено, а відповідачем прийнято товар - автомобільні шини.

07.03.2019 між ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина" (сторона 1) до ТОВ "КОСМО ПЛЮС" (сторона 2) був укладений договір про зарахування зустрічних однорідних вимог про наступне:

- за договором поставки №16 від 25 січня 2014 року сторона-1 здійснила на користь сторони-2 поставку товару. При цьому сторона-1 є кредитором, а сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання за вказаним договором в сумі 17 909 679,05 гривень.

- за договором поставки №01/01-19Н від 24 січня 2019 року сторона-2 здійснила на користь сторони-2 поставку товару. При цьому сторона-2 є кредитором, а сторона-1 є боржником при виконанні грошового зобов`язання за вказаним договором в сумі 1 262 130,00 гривень.

Згідно п.3-4 договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.03.2019 встановлено, що сторона-1 і сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про залік таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з вказаних договорів, у яких сторона-1 і сторона-2 є сторонами. Керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями, вказаними в пп. 1 та 2 дійсного договору, у сумі 1 262 130,00 гривень. За договором поставки №16 від 25 січня 2014 року залік вимоги здійснюється за видатковими накладними: №3453 від 23 червня 2018 року становить 201 263,82 гривень. Залишок заборгованості за видатковою накладною №3453 від 23 червня 2018 року становить 0,00 гривень.№2785 від 22 травня 2018 року на суму 1060 866,18 гривень. Залишок заборгованості за видатковою накладною №2785 від 22 травня 2018 року становить 110 936,68 гривень. За договором поставки №01/01-19Н від 24 січня 2019 року залік вимоги здійснюється за видатковою накладною №38460 від 19 лютого 2019 року на суму 1 262 130,00 гривень. Залишок заборгованості за видатковою накладною №38460 від 19 лютого 2019 року становить 0,00 гривень.

Вказаний правочин підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень, доказів визнання його оспорювання/розірвання, недійсним, суду не надано.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару по договору поставки № 16 від 25.01.2014, яка залишилась неоплаченою після зустрічного зарахування, не виконав, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 16 647 549,05 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у визначений строк.

Матеріалами справи встановлено факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань по договору в частині поставки товару та прийняття його відповідачем без зауважень.

10.12.2019 позивач надсилав на адресу відповідача вимогу за вих.№ 739 від 10.12.2019 про сплату заборгованості за договором поставки № 16 від 25.01.2014 на суму 16 647 549,05 грн, яка залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманого товару у заявленій сумі 16 647 549,05 грн. по договору є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, та з огляду на те, що відповідач підписавши договір про зарахування зустрічних вимог від 07.03.2019 фактично визнав наявність заборгованості по договору поставки № 16, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 16 647 549,05 грн. основного боргу визнаються судом обґрунтованими.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач письмового відзиву на позов, доказів на підтвердження відсутності обов`язку здійснити оплату вартості отриманого товару на заявлену суму по договору не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Також позивачем до закінчення судових дебатів у судовому засіданні 06.08.2020 заявлено до стягнення з відповідача 165 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

На підтвердження понесення заявлених витрат до матеріалів справи надано:

- копію договору про надання правової допомоги № 04-02/20 від 13.02.2020, укладеного між клієнтом - ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина" (клієнт) та Адвокатським бюро «Сергія Дедіченка» (Бюро), копію додаткової угоди від 13.02.2020 до нього, у № 1 від 28.04.2020 до договору, за умовами яких клієнт доручив бюро надати правову допомогу: скласти позовну заяву та представляти інтереси клієнта в суді першої інстанції по господарській справі за позовом клієнта до ТОВ «КОСМО ПЛЮС» про стягнення заборгованості за договором про зарахування зустрічних однорідних вимог. Для надання правової допомоги клієнту бюро призначає адвоката Дедіченка Сергія Анатолійовича, який від імені бюро здійснюватиме захист прав та законних інтересів клієнта у господарській справі.;

- Акт здачі-приймання наданих послуг від 13.03.2020 на суму 5000,0 грн гонорару із переліком наданих послуг та їх вартістю;

- розрахунок витрат на правову допомогу згідно додаткової угоди на суму 16500,00 грн;

-платіжні доручення № 5649 від 20.02.2020 на суму 5000,00 грн, № 5766 від 13.05.2020 на суму 10 000,00 грн, №5543 від 03.07.2020 на суму 500,00 грн, № 5558 від 16.07.2020 на суму 500,00 грн, № 5533 від 03.08.2020 на суму 500,00 грн оплати за надання правової допомоги згідно договору № 40-02/20 від 13.02.2020..

- копію ордеру № 1002306 від 13.03.2020, копію свідоцтва серія ЧН № 000042 від 28.08.2015 про право адвоката Дедіченка С.А. на заняття адвокатською діяльністю.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Проаналізувавши надані документи, в яких визначено опис робіт (наданих послуг), суд вважає, що відображена у ньому інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, адвокат Дедіченко С.А. брав участь у судових засіданнях по справі 19.05.2020, 04.06.2017, 14.07.2020, 06.08.2020.

Від відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи №910/3951/20, не надходило.

Враховуючи погоджені між клієнтом умови оплати наданих послуг професійної правничої допомоги, пов`язаної із розглядам даної справи, надані докази та пояснення позивача, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача та покладення на відповідача витрат позивача, пов`язаних із оплатою правничої допомоги адвоката у сумі 16 500,00 грн.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" (01014, м.Київ, бульвар Лесі Українки,34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" (14011, м.Чернігів, вул.Магістратська,19А,оф.3, ) 16 647 549 (шістнадцять мільйонів шістсот сорок сім тисяч п`ятсот сорок дев`ять) грн. 05 коп основного боргу, 249 713 (двісті сорок дев`ять тисяч сімсот тринадцять) грн. 24 коп витрат по сплаті судового збору, 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп витрат на оплату правової допомоги адвоката.

3. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 14.08.2020.

Суддя О.М.Ярмак