РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2020Справа № 910/1116/18
За заявою Державної екологічної інспекції у Волинській області

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 45105,98 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства

в межах справи №910/6968/16

За заявою Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Державного підприємства "Укрветсанзавод" (ідентифікаційний код 38519326)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від позивача -не з`явилися

від відповідача- Гребенченко О.А.

від третьої особи -не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/6968/16 за заявою Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" (ідентифікаційний код 38519326).

Інспекція обґрунтовує позовні вимоги таким:

- на виконання ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 №159/969/17 Інспекцією у період з 23.03.2017 по 31.03.2017 на підставі наказу від 22.03.2017 №41 та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22.03.2017 №143 проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Ковельської філії Підприємства за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Грабовського, 55;

- при огляді території Підприємства встановлено факт облаштування трьох ям розмірами відповідно 10,0м х 14,0м, 10,0м х20,0м і 14,0мх30,0м глибиною близько 2 метрів кожна. Зі слів директора перші дві ями застелені плівкою та в них захоронено близько 900 тон відходів тваринного походження, які зверху також закриті плівкою. Третя яма заповнена водою на рівні стояння ґрунтовної води (1,3-1,5 м від поверхні землі). Копання даних ям проведено без необхідної проектної документації та при відсутності дозволу на зняття та перенесення поверхневого шару ґрунту, що є порушенням статей 20, 96, 166 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). За поясненням директора вищезазначені ями передбачалось використовувати для компостування відходів від забою тварин. Даний вид діяльності (компостування) не передбачений реєстраційними документами філії відсутні необхідні дозвільні документи на здійснення даного виду діяльності, що є порушенням статей 17, 33, 34 Закону України "Про відходи", а також Закону України "Про державну екологічну експертизу";

- крім того, встановлено факт зберігання понад 1 000 тонн відходів тваринного походження на площадці з твердим покриттям та на відкритому ґрунті;

- в результаті складування вищезазначених відходів на відкритий ґрунт допущено псування даної земельної ділянки внаслідок її забруднення та засмічення, що є порушенням статей 96, 164, 167 ЗК України, статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статей 17, 33 Закону України "Про відходи";

- частина відходів (кістки) зберігаються на площадці з твердим покриттям (за межами бетонної загорожі виробничої площадки) в межах наданої земельної ділянки;

- також виявлено факт складування кісток в об`ємі 5 м3 на відкритому ґрунті, що привело до засмічення земельної ділянки площею 20м2. Дана засмічена земельна ділянка знаходиться між компостувальними ямами. Складування відходів на відкритий ґрунт є порушенням статей 96, 167 ЗК України, статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статті 17 Закону України "Про відходи";

- на неогородженій частині Підприємства зі сторони міста виявлено близько 50 м3 невідомої перепрівшої маси, яка заскладована у вал і потребує утилізації. Зі слів директора вищезазначена маса (перепрівші шкіри тварин) були завезені на дану територію в 80-х роках;

- проектна виробнича потужність утилізації відходів підприємства становить 20 тонн на добу (дані з представленого акту робочої комісії по прийманні в експлуатацію державного підприємства "Ковельський "Ветсанзавод" від 2007 року), проте на даний час фактично (зі слів керівництва) переробляється 12-13 тонн на добу. На території Підприємства, яке знаходиться в межах міста, здійснено несанкціоноване накопичення великих об`ємів відходів, що створює небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей, що є порушенням статті 33 закону України "Про відходи";

- за результатами перевірки складено уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, в якому зафіксовано порушення природоохоронного законодавства Ковельською філією Підприємства;

- вказаний акт перевірки підписано уповноваженою особою директором ОСОБА_1 , зауважень або заперечень щодо проведеного заходу та складеного акта не було, тобто факт засмічення земельної ділянки не заперечувався;

- Інспекцією 31.03.2017 видано Підприємству припис №000058, яким визначено дії, які необхідно вчинити для усунення порушень екологічного законодавства;

- загальна сума збитків завдана внаслідок засмічення земельних ресурсів та за відсутність дозволу на зняття та перенесення поверхневого (родючого) шару ґрунту становить 45105,98 грн.;

- 10.04.2017 вих. №2/742, вих. №2/741 Інспекцією виставлено Підприємству претензії на суму 2 597,23 грн. за відсутність дозволу на зняття та перенесення поверхневого (родючого) шару ґрунту та 42 508,75 грн. за засмічення земельних ресурсів;

- вказаними претензіями зобов`язано сплатити нанесені державі збитки на загальну суму 45 105,98 грн.;

- проте Підприємство залишило претензії без відповіді та належного реагування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2018 (суддя Курдельчук І.Д.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1116/18 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 матеріали справи №910/1116/18 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод", посилаючись на норми ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2018 ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 залишено без змін.

Після надходження матеріалів справи 910/1116/18 до Господарського суду міста Києва, суд вважає за доцільне прийняти справу №910/1116/18 до свого провадження та розгляд заяви у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 (суддя Яковенко А.В.) призначено судове засідання по справі №910/1116/18 за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення 45 105,98 грн. шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що розглядається межах справи №910/6968/16, на 10.09.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.09.2018 закрито провадження у справі справу №910/1116/18 за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення 45 105,98 грн. шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що розглядається межах справи №910/6968/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 10.09.2018 у справі №910/1116/18 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 10.09.2018 у справі №910/1116/18-без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.04.2018 у справі №910/1116/18 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.04.2018 у справі №910/1116/18-без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 у справі № 910/1116/18 скасовано повністю. Справу № 910/1116/18 направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду в межах провадження у справі про банкрутство № 910/6968/16.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/1116/18 передано на розгляд судді Мандичеву Д.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 справу №910/1116/18 за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до Державного підприємства "Укрветсанзавод" 45105,98 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства прийнято до свого провадження суддею Мандичевим Д.В в межах справи №910/6968/16 та призначено до розгляду на 25.03.2020.

19.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення судової інженерно-екологічної експертизи.

19.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення представника ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

20.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі № 910/23534/17 вже стягнуто з відповідача збитки за актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 23-31.03.2017.

Разом із цим, предметом розгляду справи № 910/23534/17 були вимоги про стягнення завданої відповідачем шкоди внаслідок скиду стічних вод, що спричинило забруднення земельних ділянок, та що відображено в акті перевірки від 23-31.03.2017. У той же час, у межах даної справи розглядається спір щодо відшкодування завданої відповідачем шкоди також згідно з актом перевірки від 23-31.03.2017, але внаслідок засмічення відповідачем земельних ділянок складуванням відходів тваринного походження (кісток) та відсутністю дозволу на зняття та перенесення поверхневого (родючого) шару ґрунту.

Таким чином, предмети спорів у даній справі № 910/1116/18 та справі № 910/23534/17 є різними, а тому підстави для задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у справі за частиною 1 статті 231 ГПК України відсутні.

20.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення відповідача.

Судове засідання, призначене на 25.03.2020 не відбулось з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, з урахуванням Указу Президента України №87/2020 від 13.03.2020 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 розгляд справи у судовому засіданні призначено на 29.04.2020.

27.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

28.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 вирішено здійснювати розгляд справи № 910/1116/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.05.2020.

12.05.2020 до Господарського суд міста Києва надійшли заперечення представника третьої особи на клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

18.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у судовому засіданні у зв`язку з запровадженням карантину та з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

19.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання третьої особи про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 10.06.2020.

25.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача на пояснення.

09.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

09.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

В підготовче засідання 10.06.2020 сторони не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 01.07.2020.

19.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання третьої особи про розгляд справи без участі.

30.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення позивача.

01.07.2020 до Господарського суду міста Києва через електронний кабінет надійшли пояснення позивача.

01.07.2020 до Господарського суду міста Києва через електронний кабінет надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.07.2020 відкладено підготовче засідання у справі №910/1116/18 на 20.07.2020.

06.07.2020 до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

14.07.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява третьої особи про виконання вимог ухвали суду щодо направлення копії клопотання про призначення експертизи на адресу позивача.

14.07.2020 до суду надійшло клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності представника.

20.07.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Державної екологічної інспекції у Волинській області про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової інженерно-екологічної експертизи. Закрито підготовче провадження у справі № 910/1116/18 за заявою Державної екологічної інспекції у Волинській області до Державного підприємства "Укрветсанзавод" за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 45105,98 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Призначено справу № 910/1116/18 до розгляду по суті на 17.08.20.

27.07.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Державної екологічної інспекції у Волинській області про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином.

17.08.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Державної екологічної інспекції у Волинській області про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 відкладено розгляд справи на 09.09.2020.

20.08.2020 до суду надійшло клопотання Державної екологічної інспекції у Волинській області про розгляд справи за відсутності представника.

08.09.2020 до суду надійшло клопотання Державної екологічної інспекції у Волинській області про розгляд справи за відсутності представника, в якому позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

У призначеному судовому засіданні 09.09.2020 представник відповідача просив у позові відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подавав 08.09.2020 до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника, позов просив задовольнити.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 №159/969/17 Державною екологічною інспекцією у Волинській області у період з 23.03.2017 по 31.03.2017 на підставі наказу від 22.03.2017 №41 та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22.03.2017 №143 проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Ковельської філії Державного підприємства "Укрветсанзавод" за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Грабовського, 55.

За результатами перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами складено акт від 23-31.03.2017, в якому зафіксовано порушення природоохоронного законодавства Ковельською філією ДП "Укрветсанзавод". Даний акт перевірки підписано уповноваженою особою ДП "Укрветсанзавод" директором ОСОБА_1 , зауважень або заперечень щодо проведеного заходу та складеного акту не засвідчено.

У вказаному акті зазначено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 11.12.2014 ДП "Укрветсанзавод" на праві постійного користування належать дві земельні ділянки площею 3,06 га та 0,004 га.

При огляді території Ковельської філії ДП "Укрветсанзавод" встановлено факт облаштування трьох ям розмірами відповідно 10,0м х 14,0м, 10,0м х20,0м і 14,0мх30,0м глибиною близько 2 метрів кожна. Зі слів директора перші дві ями застелені плівкою та в них захоронено близько 900 тон відходів тваринного походження, які зверху також закриті плівкою. Третя яма заповнена водою на рівні стояння ґрунтовної води (1,3-1,5 м від поверхні землі). Копання даних ям проведено без необхідної проектної документації та при відсутності дозволу на зняття та перенесення поверхневого шару ґрунту, що є порушенням статей 20, 96, 166 Земельного кодексу України. За поясненням директора вищезазначені ями передбачалось використовувати для компостування відходів від забою тварин. Даний вид діяльності (компостування) реєстраційними документами філії не передбачений.

В акті також зазначено про встановлення факту зберігання понад 1000 тонн відходів тваринного походження на площадці з твердим покриттям та на відкритому ґрунті, в результаті чого на відкритий ґрунт допущено псування даної земельної ділянки внаслідок її забруднення та засмічення. Частина відходів (кістки) зберігаються на площадці з твердим покриттям (за межами бетонної загорожі виробничої площадки) в межах наданої земельної ділянки, також виявлено факт складування кісток в об`ємі 5 м3 на відкритому ґрунті, що привело до засмічення земельної ділянки площею 20м2. Дана засмічена земельна ділянка знаходиться між компостувальними ямами.

Крім того, на неогородженій частині ДП "Укрветсанзавод" зі сторони міста виявлено близько 50 м3 невідомої перепрівшої маси, яка заскладована у вал і потребує утилізації. Зі слів директора вищезазначена маса (перепрівші шкіри тварин) були завезені на дану територію в 80-х роках. Відповідно до даних з акту робочої комісії від 2007 року проектна виробнича потужність утилізації відходів підприємства становить 20 тонн на добу, проте на даний час фактично (зі слів керівництва) переробляється 12-13 тонн на добу. На території ДП "Укрветсанзавод", яке знаходиться в межах міста, здійснено несанкціоноване накопичення великих об`ємів відходів, що створює небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

31.03.2017 Державною екологічною інспекцією у Волинській області видано ДП "Укрветсанзавод" припис №000058 із визначенням дій, які необхідно вчинити для усунення порушень екологічного законодавства, зокрема, забезпечити ліквідацію самовільного захоронення відходів в ямі, розташованій на неогородженій частині земельної ділянки, складування відходів на відкритому ґрунті, ліквідацію (утилізацію) усіх відходів, рекультивацію всіх ям на території підприємства, збудованих із порушенням тощо.

Надалі, 10.04.2017 на адресу ДП "Укрветсанзавод" направлено претензії № 2/741 та № 2/741 на суму 2 597,23 грн. за відсутність дозволу на зняття та перенесення поверхневого (родючого) шару ґрунту та 42 508,75 грн. за засмічення земельних ресурсів. Розрахунок шкоди Державною екологічною інспекцією у Волинській області здійснено згідно Методики, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2017 № 149.

Разом із цим, ДП "Укрветсанзавод" вимоги претензії не задовільнило та не відшкодувало 45105,98 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

У свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ДП "Укрветсанзавод" у відзиві посилалося на помилковість розрахунків розміру завданої шкоди внаслідок неправильно визначеної вартості 1 кв.м. земельної ділянки, що зазнала забруднення. Крім того, відповідач звернув увагу, що проведення позапланової перевірки на підставі ухвали слідчого судді не передбачено положеннями чинного законодавства.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що суб`єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Згідно з положеннями статті 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про відходи» передбачено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані, зокрема, запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів; відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров`ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам; забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів. На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При цьому, у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Волинській області дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП "Укрветсанзавод" складено акт, з якого вбачається, що відповідач здійснював господарську діяльність з порушенням вимог природоохоронного законодавства, у зв`язку з чим внаслідок складування відходів тваринного походження, кісток в об`ємі 5 м3 на відкритий ґрунт допущено псування даної земельної ділянки шляхом її забруднення та засмічення, що є порушенням статей 96, 164, 167 ЗК України, статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статей 17, 33 Закону України "Про відходи".

Крім того, на території ДП "Укрветсанзавод" були облаштовані за відсутності дозволу на зняття та перенесення поверхневого шару ґрунту три ями розмірами відповідно 10,0м х 14,0м, 10,0м х20,0м і 14,0мх30,0м глибиною близько 2 метрів кожна, в яких захоронені близько 900 тон відходів тваринного походження. Несанкціоноване накопичення великих об`ємів відходів на території ДП "Укрветсанзавод", яке знаходиться в межах міста, створює небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей, що є порушенням статті 33 закону України "Про відходи".

Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963, визначається розмір шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами встановлюється Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (надалі - «Методика»), затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 149 від 04.04.2007.

Згідно з п. 3.1 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх граничнодопустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).

При цьому, пунктом 3.3 Методики встановлено, що факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Відповідно до пункту 4.1. Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, упродовж шести місяців з дня виявлення порушення.

Судом встановлено, що розрахунок шкоди Державною екологічною інспекцією у Волинській області здійснено на основі акту перевірки від 23-31.03.2017 з урахуванням вимог Методики від 04.04.2007 № 149 та Методики від 25.07.2007 № 963, відповідно до якого загальна сума збитків становить 45105,98 грн.

При цьому, при розрахунку розміру шкоди від засмічення земель Державною екологічною інспекцією у Волинській області взято за основу при визначенні нормативної грошової оцінки 1 кв.м. земельної ділянки довідку Управління Держгеокадастру у Ковельському районі Волинської області від 13.02.2017 № 5-303-99.3-158/2-17, з якої слідує, що в межах санітарно-захисної смуги Ковельської філії ДП "Укрветсанзавод" нормативно грошова оцінка 1 кв.м. земель за цільовим призначенням земельної ділянки згідно з класифікацією видів цільового призначення земель (затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 27.07.2010 № 548, J.11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості становить 340,37 грн.

У свою чергу, на підтвердження іншого розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки із призначенням J.11.02 у розмірі 307,53 за 1 кв.м. ДП "Укрветсанзавод" надано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.05.2017.

Водночас, відповідно до пункту 5.6 Методики довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала засмічення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області застосовано невірний розмір нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки, засмічення якої встановлено відповідним актом перевірки.

Щодо посилань відповідача на неправомірність проведення позапланової перевірки на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 у справі № 159/969/17, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Невиконання рішення суду є підставою для притягнення до відповідальності передбаченої статтею 382 Кримінального кодексу України.

Отже, оскільки ухвала Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 у справі № 159/969/17 наразі та станом на час проведення позапланової перевірки набрала законної сили та була чинною, тому проведення Державною екологічною інспекцією у Волинській області позапланової перевірки на підставі вказаної ухвали суду, зважаючи на обов`язковість виконання судових рішень, було правомірним.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що розгляд питання правомірності проведення позапланової перевірки за спірним актом від 23-31.03.2017 здійснювався в межах справи № 910/23534/17 за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до ДП "Укрветсанзавод" про стягнення 1 817 150,32 грн. шкоди, завданої порушення Ковельською філією Державного підприємства «Укрветсанзавод» вимог природоохоронного законодавства (у частині забруднення земельних ділянок внаслідок скиду стічних вод). Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018, позовні вимоги до ДП "Укрветсанзавод" були задоволені повністю.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Враховуючи відсутність доказів відшкодування відповідачем підтвердженого матеріалами справи розміру шкоди внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення такої шкоди в розмірі 45 105,98 грн.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору в покладаються на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, будинок 1, ідентифікаційний код 38519326) на користь Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Степана Бандери, будинок 20, ідентифікаційний код 38009738) шкоду в розмірі 45 105 (сорок п`ять тисяч сто п`ять) грн. 98 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.09.2020

Суддя Д.В. Мандичев