ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 р. Справа № 914/1992/18(914/314/20)

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Андріюк В.М.

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву: Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Егоїст 2", м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Петрилко Мирослава Зеновійовича, м. Львів

про: стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 114 311 грн.39 коп.

в межах справи № 914/1992/18

за заявою: Фізичної особи-підприємця Малиновського Тараса Олеговича, м. Львів

про банкрутство Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Егоїст 2" (79019, м. Львів, вул. Могильницького, буд. 28, ідентифікаційний код 39892947)

Представники:

від позивача: Мельник Ю.А.- ліквідатор

від відповідача: Яцишин О.В. - адвокат

Історія розгляду справи.

Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Егоїст 2" звернувся до Господарського суду Львівської області у межах справи № 914/1992/18 про банкрутство Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Егоїст 2", з позовом до відповідача: Фізичної особи-підприємця Петрилко Мирослава Зеновійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 114 311 грн.39 коп.

Ухвалою суду від 24.02.2020 р. позовну заяву Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Егоїст 2" до Фізичної особи-підприємця Петрилко Мирослава Зеновійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 114 311 грн.39 коп. прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах справи № 914/1992/18 про банкрутство Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Егоїст 2"; присвоєно справі номер провадження - 914/1992/18(914/314/20); підготовче засідання призначено на 17.03.2020 р.; встановлено позивачу та відповідачу строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

Ухвалою суду від 17.03.2020 р. підготовче засідання відкладено на 23.04.2020 р. Ухвалою суду від 23.04.2020 р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 26.05.2020 р.

Ухвалою суду від 26.05.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 16.06.2020 р.

12.06.2020 р. відповідач подав на адресу суду заяву від 09.06.2020 р. про поновлення пропущеного процесуального строку, в якій просить поновити пропущений строк для пред`явлення відзиву на позовну заяву. До заяви додано відзив від 09.06.2020 р. на позовну заяву ОК ЖБК "Егоїст 2" щодо стягнення безпідставно отриманих коштів з ФОП Петрилко М.З. по справі №914/314/20 (з додатками), роздруківку про відстеження кореспонденції, копії ордеру, угоди про надання правової допомоги адвоката та свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю.

Ухвалою суду від 16.06.2020 р. продовжено процесуальний строк на подання відзиву на позов, розгляд справи по суті відкладено на 20.08.2020 р. (дату судового засідання з розгляду справи по суті визначено з врахуванням періоду перебування судді у щорічній відпустці (липень 2020 р., згідно графіку відпусток), та з огляду на впровадження карантинних заходів для запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19).

19.08.2020 р. позивач надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи від 18.08.2020 р. №01-33/02-11/143 (підписане ЕЦП), в якому зазначає, що ознайомившись з доданими відповідачем до відзиву документами у позивача виникає сумнів щодо реальності здійснення господарської операції між ОК "ЖБК "Егоїст 2" та ФОП Петрилко М.З., з огляду на що позивач надіслав запити в ГУ ДПС у Львівській області про надання інформації та в ТСЦ МВС №4641, від яких відповіді ще не надійшло. З огляду на наведене позивач просив відкласти розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 20.08.2020 р. розгляд справи по суті відкладено на 07.09.2020 р.

31.08.2020 р. позивач надіслав на електронну адресу суду клопотання №01-33/02-11/149 від 28.08.2020 р. (підписане ЕЦП), в якому зазначає, що усі наявні в матеріалах справи документи зі сторони ФОП Петрилка М.З. підписані різними підписами, Петрилко М.З. в судове засідання не з`являвся, особу його не встановлено, нотаріально-засвідчені документи, які б підтверджували справжність його підпису, в матеріалах справи відсутні, з огляду на що у ліквідатора ОК ЖБК «Егоїст 2» виникає обґрунтований сумнів щодо реального існування такої фізичної особи як Петрилко Мирослав Зеновійович . Відтак відповідач просить викликати Петрилка М.З. у судове засідання та визнати його явку обов`язковою.

04.09.2020 р. позивач подав на адресу суду відповідь на відзив на позовну заяву №01-33/02-11/152 від 04.09.2020 р., в якому зокрема зазначає, що відповідачем не представлено належних, допустимих та достовірних доказів реальності здійснення господарських операцій.

07.09.2020 р. відповідач подав суду клопотання про долучення доказів від 07.09.2020 р., в якому на спростування тверджень представника позивача, висловлених в судовому засіданні 20.08.2020 р. про неможливість надання відповідачем ОК "ЖБК "Егоїст 2" послуги автокрана оскільки такого в Петрилка М.З. не було, надає копію довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області від 01.09.2020 р. за №31/13-781зп.

В судовому засіданні 07.09.2020 р. представник позивача своє клопотання про виклик Петрилка М.З. у судове засідання особисто підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вказаного клопотання позивача заперечив,ствердив що він як адвокат при укладенні угоди про надання правової допомоги перевірив особу свого довірителя.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про виклик в судове засідання Петрилка М.З. , з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Частиною 1 ст. 58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. У відповідності до ч. 4 ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В матеріалах справи наявна Угода від 25.05.2020 р. про надання правової допомоги адвоката, укладена між ФОП Петрилко М.З. та адвокатом Яцишиним О.В., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю гр. Яцишиним О.В., ордер на надання правничої (правової) допомоги ФОП Петрилку М.З. в Господарському суді Львівської області адвокатом Яцишиним О.В. від 25.05.2020 р.

Таким чином, оскільки нормами ГПК передбачено представництво сторін в судових засіданнях через представника, в даному випадку відповідача, і матеріалами справи повноваження представника належно підтверджені, адвокат Яцишин О.В. з`явився у судові засідання 16.06.2020 р., 20.08.2020 р. та 07.09.2020 р., відтак суд не вбачає підстав для виклику у судове засідання Петрилка М.З. особисто.

Представник позивача в судовому засіданні 07.09.2020 р. позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та з посиланням на матеріали справи.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та з посиланням на надані матеріали. На запитання суду чи необхідний йому додатковий час для ознайомлення із відповіддю на відзив на позовну заяву, зазначив що такої необхідності немає, просив розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

З метою повного дослідження всіх обставин справи, та враховуючи час отримання доданих до відповіді на відзив доказів, суд ухвалив в порядку ст.119 ГПК України продовжити строк для подання відповіді на відзив, а також в порядку ст.207 ГПК України прийняти до уваги докази надані позивачем із відповіддю на відзив, та докази надані відповідачем із клопотанням від 07.09.2020 р.

Суд заслухавши думку представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що обом сторонам у справі були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача:

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач, як ліквідатор у справі про банкрутство ОК ЖБК «Егоїст 2», на підставі наявних документів при проведенні аналізу фінансово-господарської діяльності ЖБК «Егоїст 2» встановив, що ОК ЖБК «Егоїст 2» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 114 311,39 грн. Однак, будь-які документи, що підтверджують факт отримання ЖБК «Егоїст 2» оплачених матеріалів чи наданих послуг (виконаних робіт) ФОП Петрилком М.З. для ЖБК «Егоїст 2» відсутні. Для належного здійснення своїх повноважень арбітражний керуючий Мельник Ю.А. надіслав на адресу ФОП Петрилка М.З. запит від 15.07.2019 р. №01-33/02-11/238 надати йому належним чином завірену копію договорів, на підставі яких здійснювались розрахунки, а також документів, що підтверджують факт отримання позивачем оплачених послуг/виконаних робіт (акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Проте відповідач відповіді на запит та документів зазначених у запиті арбітражному керуючому Мельник Ю.А. не надіслав. Оскільки відсутні будь-які документи, що підтверджують факт отримання ЖБК «Егоїст 2» оплачених послуг (виконаних робіт) ФОП Петрилком М.З. для ЖБК «Егоїст 2», тому кошти, перераховані ФОП Петрилку М.З. 16.08.2016 р., 26.08.2016 р.,19.10.2016 р. та 16.02.2017 р. у розмірі 114 311,39 грн., безпідставно. 13.09.2019 р. ліквідатор ОК ЖБК «Егоїст 2» направив до відповідача вимогу про сплату коштів в розмірі 114 311,39 грн., яка на час подання позовної заяви не виконана.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем не представлено належних, допустимих та достовірних доказів реальності здійснення господарських операцій, а представлений відповідачем договір потребує визнання недійсним на підставі ч.1 ст. 227 ЦК України. Навидить позивач і інші доводи в обгрунтування позовних вимог.

Відтак посилаючись на ст. 1212 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані кошти в розмірі 114 311,39 грн.

Позиція відповідача:

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує, в обґрунтування чого вказує на те, що між сторонами був укладений договір від 12.08.2016 р. про оренду автомобільного крану. Посилання на вказаний договір є в платіжних дорученнях про перерахування коштів на рахунок відповідача, що були надані позивачем як доказ з позовною заявою. На виконання вказаного договору і перераховувались кошти, які позивач помилково вважає безпідставно отриманими. В зв`язку з виконанням договору між сторонами договору були підписані ряд Актів здачі приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 114 311,39 грн. Таким чином, кошти, отримані відповідачем в межах укладеної угоди, підтверджені відповідними документами, відтак позовні вимоги є необґрунтованими (договір від 12.08.2016 р. та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) додаються).

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України").

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано договір від 12.08.2016 р., укладений між ОК "Житлово-будівельний кооператив "Егоїст 2", як замовником, та ФОП Петрилко М.З., як виконавцем, за умовами якого: (п. 1.1) виконавець зобов`язується надавати замовнику у строкове платне користування (оренда) автомобільний кран під керівництвом оператору автокрану для виконання робіт на території замовника (при наявності потреби у замовника в автокрані, про яку замовник попереджує завчасно); (п. 1.2) під автомобільним краном розуміється: автомобільний кран ЗИЛ ГЯ вантажопідйомністю 10 т, що укомплектований необхідними для виконання робіт вантажозахватними пристроями; (п.2.2) моментом передачі автомобільного крану замовнику /повернення його виконавцю являється відповідно момент початку / завершення робіт автокраном на території замовника.

Розділом 3 договору сторони погодили, зокрема що: (п. 3.1) загальна сума Договору складає 138 000,00 грн.; (п.3.2) оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів замовником на поточний рахунок виконавця; (пп. 3.2.1) до початку робіт автокраном замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 30 000,00 грн.; (пп. 3.2.2.) решту замовник сплачує не пізніше 3-х днів після підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг). Акт виконаних робіт (наданих послуг) підписується наприкінці робочого дня, коли надавались послуги з оренди автокрану; (п. 3.4.) у разі неповернення замовником підписаного Акту або відсутності мотивованої відповіді про відмову від підписання Акту на протязі 1-го робочого дня з моменту пред`явлення Акту, Акт визнається підписаним замовником, а надані послуги - прийнятими та такими, що підлягають оплаті.

Відповідач в підтвердження надання позивачу в оренду автокрану долучив до відзиву підписані сторонами акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 31.03.2017 р. на суму 17 894,74 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000002 від 29.12.2016 р. на суму 63 416,62 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 30.09.2016 р. на суму 33 000,00 грн., всього на суму 114 311,39 грн.

Також відповідач долучив до матеріалів справи лист Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області від 01.09.2020 р. №31/13-781зн, в якому зазначено про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру ТЗ МВС на Ваше ім`я: Петрилко Мирослав Зеновійович, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 25.05.2016 р. по 30.05.2018 р. був зареєстрований транспортний засіб марки ЗИЛ 133ГЯ, 1992 року випуску, синього кольору, тип ТЗ - «Вантажний», тип кузова ТЗ - «Автокран 10-20Т-С».

Окрім цього, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.02.2020 р., сформованого на запит судді №, основним видом економічної діяльності ФОП Петрилка М.З. значиться: 43.39 Інші роботи із завершення будівництва, та одним із другорядних видів діяльності значиться: 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткувань.

Таким чином наведеним спростовуються доводи позивача, що відповідач не міг надавати в оренду автокран оскільки згідно інформації з Єдиного державного реєстру МВС про володіння транспортними засобами фізичною або юридичною особою від 28.08.2020 р. та листа Головного управління Держпраці у Львівській області №10827/1/09-09 від 07.08.2020 р. за ФОП Петрилком М.З. автокран не зареєстровано. Слід зазначити, що інформація у згаданих документах (витягу з ЄДР МВС та листі ГУ Держпраці у Львівській області) містить дані станом на дату їх формування, та не містить інформації за 2016-2017 р., в якому автокран надавався в оренду.

Надані позивачем Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №156115353 від 13.02.2019 р., з даними про те, що за ОК «ЖБК «Егоїст 2» на праві власності майно не зареєстроване, та №166696110 від 15.05.2019 р., з даними про те, що власником земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Луцьк, проспект Соборності, 22Б являється ПП «Укрбізнесінвест», власниками об`єктів незавершеного будівництва за зазначеною адресою являються ТОВ «Інновабуд-Плюс» та ТОВ «Тайм-Інвест», не спростовують того факту, що відповідачем надавались позивачу послуги автокрана.

Твердження позивача про те, що відповідач не міг експлуатувати автокран та надавати послуги автокрану тому що у нього, згідно Інформаційної системи «Реєстру дозволів» Держгірпромнагляду України, не було дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, саме по собі не може свідчити про відсутність факту надання послуг. Окрім того, належні та допустимі докази відсутності у відповідача відповідного дозволу в період надання послуг в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи наявні докази, які вказують на надання ФОП Петрилко М.З. в оренду ОК «ЖБК «Егоїст 2» автокрана на загальну суму 114 311,39 грн., згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), на наявність у відповідача такого автокрана в період надання послуг, і такі докази позивачем у встановленому порядку не спростовано, відтак у суду відсутні підстави вважати, що кошти оплачені позивачем згідно платіжних доручень №516 від 16.08.2016 р., №540 від 26.08.2016 р., №587 від 19.10.2016 р., №588 від 19.10.2016 р.,№649 від 16.02.2017 р. на загальну суму 114 311,39 грн., набуті відповідачем без достатньої на це правової підстави, як це стверджує позивач.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку у позові відмовити повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Судовий збір за подання позову до суду в сумі 2102,00 грн. покладається на позивача.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86,123, 129, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 10.09.2020 р.

Суддя А.Я. Морозюк