ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 вересня 2020 рокуСправа № 921/603/20
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

розглянувши заяву Тернопільської обласної ради (вх.№6218 від 11.09.2020) про забезпечення позову у справі

за позовом: Тернопільської обласної ради, вул. М.Грушевського, 8, м. Тернопіль

до відповідача - Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Рудик Юлії Михайлівни, бульвар Т. Шевченка, 3, м. Тернопіль

про визнання незаконним та скасування запису про право власності 35414962 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений на підставі рішення про скасування запису права власності від 10 лютого 2020 року, індексний номер 51051320 державного реєстратора Рудик Ю.М.

Без виклику (повідомлення) учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обласна рада звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Рудик Юлії Михайлівни, про визнання незаконним та скасування запису про право власності 35414962 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений на підставі рішення про скасування запису права власності від 10 лютого 2020 року, індексний номер 51051320, державного реєстратора Рудик Ю.М.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення про скасування запису права власності, індексний номер 51051320 від 10 лютого 2020 року, прийнятого державним реєстратором нерухомого майна Тернопільської міської ради Рудик Ю.М., до Державного реєстру прав внесено неправдиві відомості, а саме - проведено реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 101 за Тернопільською міською радою, номер запису 35414962, підстава: свідоцтво про право власності серії САВ №051362 від 18 квітня 2007 року, видане виконавчим комітетом Тернопільської міської ради. Тоді, як на даний час тривають судові процеси щодо визначеності Тернопільської обласної ради, як титульного власника нерухомого майна аптеки, що розташоване в м. Тернопіль по вул. Руська, 23, в якому розташоване Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради "Тернопільська обласна аптека №78".

Ухвалою суду від 14.09.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.10.2020 на 9:30 год, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Одночасно із поданням позовної заяви, Тернопільська обласна рада звернулася із заявою (вх.№6218 від 11.09.2020) про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, а саме просить:

1. Зупинити дію рішення про скасування запису права власності, індексний номер 51051320 від 10 лютого 2020 року прийнятого державним реєстратором нерухомого майна Тернопільської міської ради Рудик Ю.М., яким проведено реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за Тернопільською міською радою, номер запису права власності 35414962, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101.

2. До розгляду справи по суті, заборонити Тернопільській міській раді, виконавчому комітету Тернопільської міської ради вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна: 101.

3. Накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: м. Тернопіль, вул. Руська, 23, загальною площею 634,3 кв.м із забороною органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, у тому числі особам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстраційні дії на підставі рішень судів (в тому числі, але не виключно, щодо внесення записів, внесення змін до записів, скасування записів про державну реєстрацію прав) (окрім реєстраційних дій, пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно об`єкта нерухомого майна: 101.

4. Зобов`язати органи державної реєстрації прав на нерухоме майно вчинити дії щодо виконання рішення.

При цьому, обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник вказує на те, що Тернопільська міська рада через підпорядкованих їй державних реєстраторів відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації Тернопільської міської ради вчиняє неправомірні дії в Державному реєстрі речових прав, зокрема щодо реєстрації права власності на спірне майно, що може створити перешкоду Тернопільській обласній раді у реалізації рішення суду у разі задоволення позову, адже відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна, яка реєструється в Державному реєстрі прав.

Згідно частини 1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оцінивши доводи заявника, наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову, господарський суд вважає, що така заява підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Частиною 1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.1, 2, 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16 (чинної на даний час), у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, питання задоволення заяви сторони про вжиття заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

За змістом частини 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Оскільки у даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

При цьому, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини" (Kьbler v. Germany), заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

З поданих у справі матеріалів (зокрема Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний номер 220670145 від 18.08.2020) вбачається, що має місце існування обставин, відповідно до яких здійснення відповідачем чи іншою особою за час вирішення цього спору реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Тернопіль, вул. Руська, 23, загальною площею 634,3 кв.м, реєстраційний номер 101, фактично порушить принцип ефективного судового захисту прав і інтересів позивача в обраний ним спосіб в межах цього спору.

Враховуючи зазначене, а також предмет даного спору, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову частково - шляхом заборони Тернопільській міській раді, Виконавчому комітету Тернопільської міської ради, органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству "Національні інформаційні системи") вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі, але не виключно, щодо внесення записів, внесення змін до записів, скасування записів про державну реєстрацію прав) (окрім реєстраційних дій, пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно об`єкта нерухомого майна, площею 634,3 кв.м за адресою вул. Руська, 23, м. Тернопіль, реєстраційний номер: 101.

В решті вимог заяву суд визнає необгрунтованою, оскільки забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про скасування запису права власності не передбачений ст.137 ГПК України, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18 та від 05.09.2019 у справі №911/527/19), що в даному випадку місця не має.

Відповідно до вимог статті 140 ГПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Тернопільської обласної ради (вх.№6218 від 11.09.2020) про забезпечення позову у справі №921/603/20 - задовольнити частково.

2. Заборонити Тернопільській міській раді (вул. Листопадова, 1, м.Тернопіль, код 34334305), Виконавчому комітету Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 1, м.Тернопіль), органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству "Національні інформаційні системи") вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі, але не виключно, щодо внесення записів, внесення змін до записів, скасування записів про державну реєстрацію прав) (окрім реєстраційних дій, пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно об`єкта нерухомого майна, площею 634,3 кв.м за адресою вул. Руська, 23, м. Тернопіль, реєстраційний номер: 101.

3. В решті вимог заяви - відмовити.

4. Дана ухвала в частині забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому чинним законодавством.

5. Строк пред`явлення до виконання даної ухвали становить три роки - до 14.09.2023 включно.

6. Оригінал ухвали направити заявнику, копію ухвали - відповідачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 ГПК України з моменту її підписання (14.09.2020) та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 ГПК України.

Суддя С.Г. Стопник