ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. Справа № 922/2283/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Політучій В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Маріупольської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фугат", с. Піски-Рудьківські, Борівський р.-н, Харківська обл.
про стягнення 486147,21 грн.
за участю представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Маріупольська міська рада (далі за текстом - позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фугат", с. Піски-Рудьківські, Борівського р-ну, Харківської обл. (далі за текстом - відповідач) 486147,21 грн., з яких:

461147,69 грн. основного боргу;

24999,52 грн. пені.

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки б/н від 23.11.2016 щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.2020 позовну заяву Харківської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 25.08.2020.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2020 розгляд справи відкладено на 14.09.2020.

В процесі розгляду справи відповідач не скористався правом щодо подачі відзиву на позовну заяву у порядок і строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.2019 по даній справі.

Сторони у судове засідання 14.09.2020 своїх уповноважених представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить долучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення (а. с. 61).

Відповідач на судове засідання 14.09.2020 свого уповноваженого представника не направив, при причини неприбуття суд не повідомив, хоча судом вжито всіх передбачених законом для повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, судом направлено на адресу його державної реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, копії ухвал від 21.07.2020 та від 25.08.2020, однак, вони повернулись на адресу суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 49-52, 57-60).

Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Оскільки неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, 23.11.2016 між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки б/н (далі за текстом договір; а. с. 11-16), за умовами якого орендодавець згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 21.04.2015 № 6/47-5378 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Консервна, 30-а у Приморському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :02:017:0206).

В оренду передається земельна ділянка площею 1,9762 га (п. п. 1.1, 2.1 договору).

Згідно з п. п. 3.1, 4.1-4.3 договору останній укладено на 10 (десять) років з моменту державної реєстрації права оренди.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2016 рік становить 560,97 грн/м2.

Грошова оцінка земель м. Маріуполя встановлена рішенням Маріупольської міської ради № 5/38-6108 від 15.12.2009 та посвідчується довідкою (витягом) встановленого зразку.

Орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі: 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок: № 0055, код 18010600, отримувач Маріуп. УК/Приморський район, , банк Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, МФО 834016.

Відповідно до п. 4.10 договору після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання (орендної плати за земельну ділянку) на суму податкового боргу нараховується пеня згідно з діючим законодавством.

Пеня нараховується на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України пеня згідно з діючим законодавством.

За змістом п. 12.1 договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, актом приймання-передачі земельної ділянки б/н позивач передав відповідачу обумовлену цим договором земельну ділянку в оренду.

Однак, в порушення вимог законодавства України та умов Договору Відповідач своєчасно та в повному обсязі не вносив плату за користування земельною ділянкою.

Згідно з наданим позивачем розрахунком договірних обов`язків по орендній платі за землю станом на 01.06.2020 року за період з листопада 2018 року по квітень 2020 року заборгованість відповідача по орендній платі за Договором складає 486147,21 грн. з урахуванням пені, з яких основний борг 461147,69 грн. та пені 24999,52 грн.

Розрахунок зроблено відповідно до додатку до Договору наступним чином: нормативна грошова оцінка земельної ділянки на відповідний рік х 3% / 365 календарних днів року Х кількість днів в кожному розрахунковому місяці.

З метою підтвердження відомостей, які взяті за основу в розрахунку договірних обов`язків, Маріупольською міською радою листом від 18.06.2020 №26.5-34371-26.6.5.5 зроблено запит до відділу у м. Маріуполі Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки у м. Маріуполь, вул. Консервна, 30-а, Приморському районі міста, площею 3,1770 га, кадастровий номер :02:017:0207.

Листом від 18.06.2020 №428/105-20 повідомлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2017, 01.01.2018 складає грн., станом на 01.01.2019, 01.01.2020 - 10802299,54 грн.

Крім цього, Маріупольською міською радою направлено запит до Маріупольського управління ГУДПС у Донецькій області щодо наявності податкового боргу відповідача, зокрема за земельну ділянку м. Маріуполь, вул. Консервна, 30-а, Приморському районі міста, площею 1,9762 га, кадастровий номер :02:017:0206.

Листом від 03.07.2020 № 55165/10/05-99-54-10 повідомлено, що ТОВ «Фугат» має заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у сумі 1521648,36 грн. Борг виник 30.01.2019 року через несплату поточних нарахувань самостійно задекларованих підприємством.

Порушення Відповідачем вимог законодавства України та умов Договору спричиняє суттєву шкоду інтересам Маріупольської територіальної громади, оскільки порушується порядок виконання місцевого бюджету та, як наслідок, державних та місцевих програм щодо раціонального використання земель, розвитку інфраструктури міста, соціального забезпечення жителів територіальної громади й т. ін.

Обставини щодо стягнення зазначеного боргу та пені стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам, які стали предметом спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 14-15 Закону України "Про оренду землі", зокрема передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з ст. 21 цього ж закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 289 Податкового кодексу України, зокрема, передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. 289.2. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою та строки її внесення відповідачем встановлені сторонами в договорі оренди земельної ділянки б/н від 23.11.2016.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати за договором за період користування з листопада 2018 року по квітень 2020 року в загальному розмірі 461147,69 грн.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані, а доказів сплати заборгованості в зазначеному розмірі останнім суду також не надано.

Строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення поданого позивачем позову та стягнення з відповідача на користь позивача 461147,69 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Щодо вимоги про стягнення пені, суд зазначає.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з тим, п. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже зазначалось, відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів за користування земельною ділянкою.

Пунктом 4.10 договору передбачено, що після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання (орендної плати за земельну ділянку) на суму податкового боргу нараховується пеня згідно з діючим законодавством.

Пеня нараховується на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України пеня згідно з діючим законодавством.

Зазначене надає право позивачу на нарахування відповідачу пені за весь час прострочення в розмірі визначеному умовами договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд констатує його правомірність та арифметичну вірність.

Зазначене зумовлює прийняття судом рішення про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 24999,52 грн. пені.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 7292,21 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фугат" (адреса: 63832, Харківська обл., Борівський р.-н, с. Піски-Радьківські, вул. Перемоги, буд. 261; ) на користь Маріупольської міської ради (адреса: 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, пр.-т Миру, буд. 70; ):

461147,69 грн. заборгованості з орендної плати;

24999,52 грн. пені;

7292,21 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "16" вересня 2020 р.

Суддя О.І. Байбак