РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2020Справа № 910/15880/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (69068, Україна, м.Запоріжжя,вул. Уральська, буд.3, )

до GLOBAL COMPANY SRL (Romania, Municipiul Сluj-Napoca, Strada Gospodarilor, nr.23, judet Gluj, cod Unic de inregistrate 39700352, identificator Unic l Niver European (EUID): ROONRCJ12/3429/2018, Nr.de ordine in registrul comertului: J12/3429/01.08.2018)

про стягнення 7673,45 Євро, що еквівалентно 209 832,73 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (м.Запоріжжя, Україна) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до MITICA GLOBAL COMPANY SRL (Клуж-Напока, Румунія) про стягнення заборгованості у розмірі 7673,45 Євро (що еквівалентно 209 832,73 Гривень) за поставлений товар по CMR № 022478 від 20.11.2018 по контракту купівлі-продажу № 10 від 09.07.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.11.2019 прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ"до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/15880/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 14.07.2020.

З наданих матеріалів судом встановлено, що умовами п.9.1 контракту купівлі-продажу № 10 від 09.07.2018 сторони визначили, що усі спори і розбіжності, які можуть виникнути із цього контракту або у зв`язку з ним будуть вирішені шляхом переговорів. У випадку недосягнення згоди, підлягають за виключенням підсудності загальних судів, вирішенню в Господарському суді міста Києва (Україна).

Відповідач - MITICA GLOBAL COMPANY SRL є нерезидентом України, достовірної інформації щодо наявності на території України офіційно зареєстрованого представництва на момент порушення провадження у справі у суду немає, а тому про розгляд даної справи відповідача належить повідомляти в порядку, передбаченому чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Адреса місцезнаходження відповідача MITICA GLOBAL COMPANY SRL є: (Romania, Municipiul Сluj-Napoca, Strada Gospodarilor, nr.23, judet Gluj, cod Unic de inregistrate 39700352, identificator Unic l Niver European (EUID): ROONRCJ12/3429/2018, Nr.de ordine in registrul comertului: J12/3429/01.08.2018).

У відповідності до приписів ст. 367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судом у порядку Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, до якої Україна приєдналася 19.10.2000, було надіслано судове доручення через Міністерство юстиції України до компетентного органу - Ministry of Justice Department of International Law and Treaties, Unit of judicial co-operation in civil and commercial matters, Strada Apollodor 17 Sector 5 BUCURESTI Cod 050741, Romania) про вручення за кордоном судових або позасудових документів з додатками відповідачу.

29.04.2020 від Міністерства юстиції України надійшли документи, отримані з листом Міністерства юстиції Румунії, складені в ході виконання доручення Господарського суду міста Києва про вручення судових документів MITICA GLOBAL COMPANY SRL .

20.05.2020 позивач подав до суду нотаріально засвідчений переклад на українську мову документів та листа Міністерства юстиції Румунії, з яких вбачається вручення документів MITICA GLOBAL COMPANY SRL - 12.02.2020.

16.06.2020 до суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому заявник просить забезпечити участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Запорізької області або Запорізького апеляційного суду, Запорізького окружного адміністративного суду, Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.07.2020 у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" про участь в судовому засіданні по справі №910/15880/19 в режимі відеоконференції відмовив.

У засідання суду 14.07.2020 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача письмового відзиву на позов не подав, у засідання суду не з`явився.

14.07.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 03.09.2020, вирішив повідомити відповідача про розгляд справи по суті спору шляхом надсилання повідомлення в порядку ст.120 Господарського процесуального кодексу України безпосередньо на адресу MITICA GLOBAL COMPANY SRL: Romania, Municipiul Сluj-Napoca, Strada Gospodarilor, nr.23, judet Gluj.

17.08.2020 до суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому заявник просить забезпечити участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Запорізької області або Запорізького апеляційного суду, Запорізького окружного адміністративного суду, Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.08.2020 у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" про участь в судовому засіданні по справі №910/15880/19 в режимі відеоконференції відмовив.

01.09.2020 позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без участі уповноваженого представника, повідомив, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засіданні 03.09.2020 представник позивача не зявився.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, правової позиції по суті спору не висловив, проте, судом було вчинено всі дії з метою належного повідомлення вказаного учасника судового процесу про розгляд справи.

З приводу неявки вказаного учасника судового процесу господарський суд зазначає наступне.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Отже, за висновками суду, враховуючи обізнаність відповідача про судове провадження № 910/15880/19, неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 03.09.2020. Жодних пояснень, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 між позивачем - ТОВ «Вільнянський хлібокомбінат» (продавець за контрактом) та відповідачем - MITICA GLOBAL COMPANY SRL (покупець за контрактом) був укладений контракт купівлі-продажу № 10 за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар: продукцію ТОВ «ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ», визначену в Додатках (Специфікаціях) до контракту, які є невід`ємною частиною Контракту і мають однакову з ним силу.

Згідно п.2.1 контракту, покупець купляє товар в кількості, асортименті, вказаних у Додатках (Специфікаціях) до контракту, які є невід`ємними частиною контракту і мають однакову силу.

Відповідно до п. 3.1 контракту, продавець здійснює поставку товару покупцю на умовах FCA, м.Вільнянськ, Україна згідно ИНКОТЕРМС 2010.

Датою відвантаження вважається дата, вказана на штемпелі товарно- транспортної накладної (CARNET NIR, CMR.), переданої перевізнику (п.3.3 контракту).

Відповідно до п. 3.4 контракту, зобов`язання продавця з постачання вважається виконаним в момент передачі товару перевізнику, вказаному покупцем, після чого всі ризики по доставці товару переходять на покупця. Усі формальності по оформленню необхідних документів для вивозу товару на митну територію продавця здійснюється продавцем, а по ввозу на територію покупця -покупцем (п.3.5).

У п.4.4 контракту сторони узгодили, що загальна вартість контракту становить 5 мільйонів Євро.

Згідно п. 5.1-5.3 контракту, покупець зобов`язується здійснити 100 % передоплату продавцю за кожну поставку товару, валютою контрактів та платежів є Євро.

Оплата здійснюється на безготівковий рахунок шляхом банківського переказу за визначеними реквізитами (п.5.6 контракту).

Відповідно до п.11.6 контракту, строк дії контракту з моменту його підписання і до 31.12.2023 року.

Як вбачається за матеріалів справи, до контракту № 10 від 09.07.2018 сторонами було підписано специфікацію № 2 від 21.09.12018 про поставку позивачем на користь відповідача продукції згідно переліку, всього: 4950 ящ, 33 палета, кількістю 21420 кг, вартістю 18 489,45 Євро. Умови поставки: FCA/м.Вільнянськ, Україна, країна походження товару: Україна, адреса доставки: Румунія , Бухарест, вул. Кітіла, 230.

Позивач виставив для оплати Інвойс № 2 від 21.09.2018 по контракту № 10 від 09.07.2018 на суму 18489,45 Євро та надано Упаковочний лист № 2 від 21.09.2018 із визначеним переліком товару, вагою нетто 21420 кг, вагою брутто 24525,92 кг..

Згідно банківських виписок з рахунку позивача, відповідач здійснив часткову оплату за товар на загальну суму 10 816 Євро, а саме: 08.10.2018 1872 Євро, 29.10.2018 3972 Євро, 16.11.2018 4972 Євро.

Відповідно до CMR № 022478 від 20.11.2018 ТОВ «Вільнянський хлібокомбінат» відправив перевізником MITICA GLOBAL COMPANY SRL товар по інвойсу № 2 від 21.09.2018, вагою брутто 22 137,75 кг, 33 місця, здійснивши також його митне декларування за електронною декларацією від 20.11.2018.

10.10.2019 позивач, враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань з оплати вартості товару у повному обсязі, надіслав на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості у розмірі 7673,45 Євро вартості товару по контракту № 10 від 09.07.2018, що залишився неоплаченим. Вказана вимога залишена без відповіді та задоволення.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару в частині 7673,45 Євро не виконав, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб`єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Умовами п.9.1 контракту купівлі-продажу № 10 від 09.07.2018 встановлено, що сторони визначили, що усі спори і розбіжності, які можуть виникнути із цього контракту або у зв`язку з ним будуть вирішені шляхом переговорів. У випадку недосягнення згоди, підлягають за виключенням підсудності загальних судів, вирішенню в Господарському суді міста Києва (Україна).

Відповідно до п.11.2 контракту, права та обов`язки сторін визначаються матеріальним і процесуальним правом України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

З наданих документів судом встановлено, що спір у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару по Специфікації № 2 від 21.09.2018 за контрактом купівлі-продажу № 10 від 09.07.2018, що був відправлений відповідачу перевізником по CMR № 022478 від 20.11.2018 в частині оплати 7673,45 Євро.

Згідно з ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою відносини, що склалися між сторонами за контрактом купівлі-продажу № 10 від 09.07.2018 є правовідносинами, які регулюються нормами законодавства про купівлю-продаж, поставку, тому до предмету доказування у даній справі відноситься встановлення судом на підставі належних засобів доказування факту поставки позивачем товару відповідно до умов договору, що є підставою для здійснення розрахунків, та визначення правових наслідків, які настають у цьому випадку для кожної із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно положень статті 664 Цивільного кодексу України , обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у визначений строк.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Сторонами у Специфікації № 2 від 21.09.2018 до контракту купівлі-продажу № 10 від 09.07.2018 узгоджено кількості продукції за 8-ми найменуваннями, загальною вартістю 18489,45 Євро, умови, адресу поставки.

Матеріалами справи встановлено факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань по контракту за Специфікацією № 2 від 21.09.2018 в частині поставки товару та передачі його перевізнику по CMR № 022478 від 20.11.2018 - 20.11.2018.

Докази висловлення відповідачем будь-яких зауважень щодо кількості, якості поставлено товару, строків поставки, у матеріалах справи відсутні.

За умовами пункту 5.1 контракту покупець зобов`язується здійснити 100 % передоплату продавцю за кожну поставку товару.

З наданих документів вбачається та відповідачем підтверджено факт отримання коштів від відповідача по контракту у розмірі 10816 Євро до моменту поставки товару.

Враховуючи, що згідно CMR № 022478 від 20.11.2018 товар передано для відправлення перевізнику 20.11.2018,, строк здійснення відповідачем кінцевого розрахунку є таким, що настав.

За відсутності доказів оплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 7673,45 Євро основного боргу за Специфікацією № 2 від 21.09.2018 по контракту купівлі-продажу № 10 від 09.07.2018, що еквівалентно станом на час звернення до суду з даним позовом 209 832,73 Гривень (курс НБУ за 1 Євро станом на 07.11.2019 27,345292 Гривні), визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження відсутності підстав для оплати отриманого товару не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" до MITICA GLOBAL COMPANY SRL про стягнення 7643,45 Євро заборгованості, що еквівалентно станом на час звернення до суду з даним позовом 209 832,73 Гривень, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 2686,56 Гривень відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з MITICA GLOBAL COMPANY SRL (Romania, Municipiul Сluj-Napoca, Strada Gospodarilor, nr.23, judet Gluj, cod Unic de inregistrate 39700352, identificator Unic l Niver European (EUID): ROONRCJ12/3429/2018, Nr.de ordine in registrul comertului: J12/3429/01.08.2018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛЬНЯНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (69068, Україна, м.Запоріжжя,вул. Уральська, буд.3, ) 7643,45 Євро (сім тисяч шістсот сорок три Євро 45 євроцентів), що еквівалентно 209 832,73 Гривень (двісті девять тисяч вісімсот тридцять дві Гривні 73 копійок), 3147, 49 Гривень (три тисячі сто сорок сім Гривень 49 копійок).

3. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 14.09.2020.

Суддя О.М.Ярмак