ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 Справа № 904/1618/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 у справі №904/1618/20 (суддя Юзіков С.Г.; рішення ухвалене без участі представників сторін, повне рішення складено 29.05.2020)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", м.Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення 261924,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" про стягнення 116033,68 грн. - пені, 145891,27 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем зобов`язань з своєчасного розрахунку за товар за договором постачання природного газу №3125/1718-ТЕ-3 від 28.09.2017.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 у справі №904/1618/20 позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 81223,68 грн. - пені, 145891,27 грн. - 3% річних, 3928,87 грн. - судового збору.

У решті позову відмовлено.

Означене рішення суду першої інстанції вмотивоване обгрунтованістю нарахування сум 3% річних і пені. Встановивши правильність проведення розрахунків, суд при цьому за клопотанням відповідача, перевіривши доводи сторін з приводу наявності підстав для зменшення розміру пені частково задовольнив клопотання про зменшення пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач (АТ "НАК "Нафтогаз України") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 у справі №904/1618/20 в частині відмови у стягненні 34810,00 грн. та прийняти в цій частині нове рішення яким стягнути на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню у розмірі 34810,00 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позивач зазначає, що обов`язковою умовою застосування статті 233 Господарського кодексу України є дослідження судом майнового стану сторін - боржника і кредитора. Матеріали справи не містять жодних документів офіційної фінансової звітності відповідача.

Відповідачем не доведено у відповідності до вимог статті 13 Господарського процесуального кодексу України відсутність інших видів діяльності, отже, на думку позивача не можуть слугувати належною підставою для зменшення відповідальності за порушення договірних відносин.

Апелянт вказує, що дані консолідованого звіту про фінансовий стан АТ "НАК "Нафтогаз України" за 6 місяців 2019 року свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2019/2020 років.

Несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

Укладаючи договір на поставку природного газу відповідач усвідомлював всі ризики і свідомо, з доброї волі погодився на умови поставки, в тому числі і щодо нарахування пені.

01.09.2020 від АТ "НАК "Нафтогаз України" на електронну адресу суду надійшла заява, в якій апелянт просить здійснити розгляд справи №904/1618/20 за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Відповідач (КП "Новомосковськтеплоенерго") відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надав.

07.09.2020 від відповідача надійшло клопотання, в якій просить розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи та залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Березкіна О.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 у справі №904/1618/20.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020 розгляд справи призначено в судовому засіданні на 09.09.2020 о 15:30 год.

За розпорядженням керівника апарату суду від 09.09.2020, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В., відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №904/1618/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2020 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 у справі №904/1618/20 прийнято до свого провадження.

В судовому засіданні 09.09.2020 колегія суддів визнала можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (перейменованим в подальшому в Акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України" - Постачальник) і Комунальним підприємством "Новомосковськтеплоенерго" 28.09.2017 укладено договір №3125/1718-ТЕ-3, за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (пункт 1.2. договору).

За пунктом 2.1. договору Постачальник передає Споживачу з 01 жовтня 2017 р. по 31 березня 2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 11849,115 тис. куб. м, у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): жовтень - 449,229; листопад - 1810,311; грудень - 2462,776 (ІV квартал 2017р. - 4722,316); січень - 2702,782; лютий - 2368,854; березень - 2055,163 (І квартал 2018р. - 7126,799).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до пунктів 5.2., 5.4. договору ціна за 1000 куб.м. газу на дату укладання договору становить 4942,00 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5930,40 грн. Загальна сума вартості природного газу за цим Договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором (пункт 6.1. договору).

Згідно пункту 6.3. договору оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) Споживач перераховує на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений Постачальником Споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на Споживача станом на 30 вересня 2015 року поширювалася дія статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання";

2) в будь-якому випадку, Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 6.1. цього Договору - в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу;

3) з поточного рахунка Споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений Постачальником Споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на Споживача станом на 30 вересня 2015 року не поширювалася дія статті 191 Закону України "Про теплопостачання" в частині відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від Споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим Договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості за наявності заборгованості у Споживача за цим Договором.

Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Пунктом 12.1.договору встановлено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 до 31 березня 2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

11.01.2018 сторонами до договору була укладена Додаткова угода №1, в якій пункт 6.1. договору викладений в наступній редакції: "Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього Договору укладення Договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання Споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором".

Виконання постачальником своїх зобов`язань з поставки природного газу за договором підтверджується підписаними сторонами без зауважень актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017,30.11.2017,31.12.2017, 31.01.2018,28.02.2018 і 31.03.2018 на загальну суму 46596629,48 грн.

Порушення строків оплати споживачем стали підставою для нарахування постачальником пені у сумі 116033,68 грн., 3% річних у сумі 145891,27 грн. та подання відповідного позову до господарського суду.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Предметом апеляційного розгляду є рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру пені.

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

За змістом статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За вимогами частини1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частина перша статті 216 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, зокрема як штрафні санкції.

Штрафними санкціями відповідно положень частини першої статті 230 Господарського кодексу України є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України визначено, що застосування штрафних санкцій є одним зі способів захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторонами в пунктах 8.2., 8.3. договору з подальшим викладенням їх в новій редакції в Додатковій угоді №1 погоджено, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нарахування пені не здійснюється Постачальником на суми оплат, проведених Споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256.

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього договору, підписання Споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, проколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не проінформованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002р. №256 не звільняє Споживача від обов`язку сплати на користь Постачальника платежів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості за цим договором.

Відповідач у відзиві на позовну заяву і в окремому клопотанні звернувся до місцевого господарського суду з проханням зменшити розмір пені на 50% до 58016,84 грн.

Можливість зменшення пені обґрунтована відповідачем посиланням на те, що комунальне підприємство створене виключно для виробництва й надання послуг з опалення населенню, релігійним, бюджетним, комунально-побутовим організаціям і не здійснює іншої господарської діяльності, немає іншого джерела доходів.

До порушення строків оплати за договором у даній справі призвело несвоєчасне розрахування населення за спожитий газ. При цьому, діючим на той час Законом України №4896-ВР від 13.11.1996 "Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги" заборонено було стягувати з громадян пеню за несвоєчасне внесення плати, зокрема за теплопостачання.

Відповідачем ведеться судово-претензійна робота по зменшенню дебіторської заборгованості, що підтверджується наданою копією Інформації про стан позовної роботи з 01.01.2019 по 31.12.2019 року.

Крім того, на підтвердження важкого фінансового стану відповідачем надано копії Балансів і Звітів про фінансові результати роботи за 2018 і І квартал 2020.

В свою чергу заперечуючи проти зменшення пені позивач просив врахувати, що АТ "НАК "Нафтогаз України" як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ і як наслідок відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України. Посилаючись на дані Скороченого консолідованого проміжного звіту про фінансовий стан на 30 червня 2019 року, позивач стверджує, що його дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2019/2020 років.

Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України передбачено можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки (штрафу, пені) є правом суду. За відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При розгляді клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення пені, суд першої інстанції врахував, що відповідач як комунальне підприємство створене для задоволення потреб споживачів (більша частина яких населення) в опаленні й не здійснює іншої господарської діяльності. Тобто, відповідач не є фактичним споживачем природного газу, а заборгованість за спожиту теплову енергію по даному договору виникла у зв`язку з несплатою коштів населенням.

В той же час судом взято до уваги і доводи позивача стосовно того, що відповідач вживає недостатньо заходів для стягнення заборгованості з його боржників (подача позовів менше ніж до 3% боржників), що, підприємство позивача має стратегічне значення для країни. Через постійні затримки з розрахунком за поставлений газ позивач зазнає негативних фінансових наслідків, що впливає на якість і своєчасність надання послуг з поставки газу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, зважаючи на повний розрахунок відповідачем за поставлений газ за договором від 28.09.2017 №3125/1718-ТЕ-3, правовий статус відповідача, основним споживачем послуг якого з централізованого теплопостачання є населення, приймаючи до уваги неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах, а також приймаючи до уваги особливий статус позивача як підприємства великої соціальної важливості що забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом та недостатність проведеної роботи з боржниками відповідачем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій у вигляді пені, задовольняючи відповідне клопотання відповідача частково і зменшивши пеню на 34810,00 грн.

Зменшуючи таким чином розмір пені на 30% суд забезпечив оптимальний баланс інтересів сторін у спорі, що запобігатиме настанню негативних наслідків для кожної сторони.

Колегія суддів також зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору місцевим господарським судом стягнуто з відповідача на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 3% річних в сумі 145891,27 грн. що також компенсує можливі негативні наслідки для кредитора.

Доводи позивача, що відповідачем не надано будь-яких доказів проведення судової/позасудової роботи з контрагентами щодо прискорення розрахунків за отриманий природний газ і офіційної фінансової звітності відхиляються судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи до клопотання про зменшення розміру пені відповідачем додано копію інформації про стан позовної роботи з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року (звітний період) по КП "Новомосковськтеплоенерго".

Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 затверджено Національне положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності".

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаного Положення фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності.

Частиною першою статті 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Клопотання відповідача про зменшення розміру пені містить також такі додатки, як копії Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2018, Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за рік 2018, Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І квартал 2020р., Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31 березня 2020.Фінансова звітність підприємства підписана його керівником і головним бухгалтером та скріплена печатками.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, оцінивши всі доводи сторін щодо зменшення пені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права дійшов обґрунтованого висновку, що існують обставини, за яких можливе зменшення стягуваної суми пені на 30% на підставі статті 551 Цивільного кодексу України і статті 233 Господарського кодексу України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог частин 1-5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3153,00 грн. на оплату судового збору, понесені позивачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на апелянта у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 у справі №904/1618/20 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 10.09.2020.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов