ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020м. ДніпроСправа № 904/2169/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "СІАЛ ДЖЕТ Україна", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 252 458,09 грн. за договором поставки № 7378-ПУ-УМТС-Т від 21.12.2018 року.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Скиба О.С., довіреність № 405/ПУ/2020 від 31.12.2019 року, адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "СІАЛ ДЖЕТ Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" заборгованість у розмірі 252 458,09 грн. за договором поставки № 7378-ПУ-УМТС-Т від 21.12.2018 року, з яких:

- основний борг у розмірі 225 323,88 грн.;

- пеня у розмірі 20 624,40 грн.;

- 3% річних у розмірі 3 171,85 грн.;

- втрати від інфляції у розмірі 3 337,96 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19.05.2020 року о 10:40 год.

У підготовче судове засідання 19.05.2020 року представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 16.06.2020 року о 11:00 год.

27.05.2020 року електронною поштою від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 27.05.2020 року про надання строку для подачі відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня закінчення карантину.

У підготовче судове засідання 16.06.2020 року представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2020 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 28.07.2020 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 08.07.2020 року о 12:00 год.

У підготовчому судовому засіданні 08.07.2020 року оголошено перерву до 30.07.2020 року о 12:30 год.

У підготовче судове засідання 30.07.2020 року представник відповідача не з`явився.

30.07.2020 року у підготовчому судовому засіданні позивачем зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.08.2020 року о 15:30 год.

Представник відповідача у призначене судове засідання 27.08.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

27.08.2020 року електронною поштою від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 27.08.2020 року, у якому повідомив про погашення суми основного боргу у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні 27.08.2020 року зазначив, що станом на 27.08.2020 року відсутня інформація щодо погашення заборгованості.

Ухвалою суду від 27.08.2020 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 08.09.2020 року о 12:00 год.

31.08.2020 представник відповідача подав до суду клопотання, яким долучає до матеріалів справи копії платіжних доручень на підтвердження оплати заборгованості за договором поставки № 7378-ПУ-УМТС-Т від 21.12.2018 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 08.09.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 7378-ПУ-УМТС-Т від 21.12.2018 року, а саме в частині несвоєчасної та повної оплати вартості отриманої продукції.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525-526, 530, 611 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- копія договору поставки № 7378-ПУ-УМТС-Т від 21.12.2018;

- копії специфікацій;

- копії видаткових накладних №№: 222 від 25.01.2019; 263 від 31.01.2019; 401 від 13.02.2019; 500 від 22.02.2019; 503 від 22.02.2019; 573 від 27.02.2019; 611 від 28.02.209; 798 від 14.03.2019; 907 від 22.03.2019; 2445 від 29.07.2019; 2467 від 29.07.2019; 2468 від 29.07.2019; 2469 від 29.07.2019; 2612 від 08.08.2019; 2893 від 03.09.2019; 3836 від 15.11.2019; 3837 від 15.11.2019; 3838 від 15.11.2019; 3839 від 15.11.2019; 3840 від 15.11.2019; 3894 від 21.11.2019; 4065 від 05.12.2019; 206 від 28.01.2020; 444 від 13.02.2020; 676 від 06.03.2020.

- копія претензії № 114 від 13.02.2020.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "СІАЛ ДЖЕТ Україна" (далі - позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі - відповідач, покупець) укладений договір поставки № 7378-ПУ-УМТС-Т від 21.12.2018 року.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору постачальник зобов`язується поставити у власність покупця, продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (надалі - Продукцію) в асортименті, кількості, та строки, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими Сторонами у цьому договорі та Специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору. В свою чергу Покупець зобов`язувався прийняти та оплатити поставлену в його власність Продукцію відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що продукція надходить партіями в асортименті, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Позивач виконав свої зобов`язання за Договором та укладеними специфікаціями в частині поставки у строк Продукції належної якості та відповідної кількості на загальну суму 717 144,96 грн., що підтверджується видатковими накладними №№: 222 від 25.01.2019; 263 від 31.01.2019; 401 від 13.02.2019; 500 від 22.02.2019; 503 від 22.02.2019; 573 від 27.02.2019; 611 від 28.02.209; 798 від 14.03.2019; 907 від 22.03.2019; 2445 від 29.07.2019; 2467 від 29.07.2019; 2468 від 29.07.2019; 2469 від 29.07.2019; 2612 від 08.08.2019; 2893 від 03.09.2019; 3836 від 15.11.2019; 3837 від 15.11.2019; 3838 від 15.11.2019; 3839 від 15.11.2019; 3840 від 15.11.2019; 3894 від 21.11.2019; 4065 від 05.12.2019; 206 від 28.01.2020; 444 від 13.02.2020; 676 від 06.03.2020.

Відповідно до п. 2.2 договору приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1965 р. № П-7 (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 5.4. договору розрахунки за поставлену Продукцію за цим договором здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 (п`яти) днів з 90 (дев`яностого) календарного дня з дати поставки відповідної Продукції належним образом оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього Договору.

Строк оплати за видатковими накладними №№: 206 від 28.01.2020; 444 від 13.02.2020; 676 від 06.03.2020 не настав.

Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент звернення до суду складає 435 364,68 грн.

Позивач направив відповідачу лист (претензія) № 114 від 13.02.2020 з вимогою щодо сплати основної заборгованості у розмірі 435 364,68 грн. протягом 7 днів з моменту отримання даної претензії.

Відповідач 31.03.2020 отримав лист (претензія) № 114 від 13.02.2020, що підтверджується копією поштового повідомлення № 656, яке додано до позовної заяви та міститься в матеріалах справи.

Однак, письмової відповіді на лист (претензія) не надходило.

Сума боргу, строк оплати якої настав, складає 225 323,88 грн.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної оплати за отриману продукцію згідно договору поставки № 7378-ПУ-УМТС-Т від 21.12.2018 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 225 323,88 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, після звернення позивача із позовом до суду та відкриття провадження у справі № 904/2169/20, оплатив на користь останнього заборгованість за поставлену продукцію на загальну суму 262 041,48 грн. Тобто спір в цій частині сторонами врегульовано після звернення позивача до господарського суду під час попереднього засідання.

За таких обставин, провадження у справі в частині вимог про стягнення 225 323,88 грн. основного боргу підлягає закриттю за відсутністю предмета спору згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо суми пені

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Пунктом 6.8. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості несвоєчасно оплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості несвоєчасно оплаченої продукції.

Позивач заявив до стягнення з відповідача суму пені за загальний період з 06.05.2019 по 14.04.2020 року у загальному розмірі 20 624,40 грн.

Розрахунок позивача відповідає вимогам діючого законодавства та умов договору поставки. Відповідачем контррозрахунок або заперечення щодо правильності нарахування штрафних санкцій не надавались.

В той же час, відповідач у клопотанні від 29.07.2020 року просить зменшити розмір неустойки, обґрунтовуючи це тим, що наразі триває криза в області енергетики, а відтак, підприємство має складну фінансову ситуацію.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи інтереси обох сторін, майновий стан відповідача, відсутність доказів негативних наслідків від несвоєчасної оплати доставленої продукції, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, а також те, що порушення зобов`язання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені на 20%, що складає у загальному розмірі 16 499,52 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 06.05.2019 по 14.04.2020 року у розмірі 3 171,85 грн. та інфляційних втрат за період з травня 2019 року по березень 2020 року у розмірі 3 337,96 грн.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є вірним.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 3 171,85 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 337,96 грн. підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в сумі 407,01 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачений позивачем судовий збір в сумі 3 379,86 грн. може бути повернуто позивачу із державного бюджету за його заявою на підставі ухвали суду.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "СІАЛ ДЖЕТ Україна" (69006, м. Запоріжжя, вул. В. Лобановського, 22, ) 16 499,52 грн. - пені, 3 171,85 грн. - 3% річних, 3 337,96 грн. інфляційних втрат та 407,01 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 225 323,88 грн. - закрити провадження.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2020

Суддя В.Г. Бєлік