ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/703/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір", м. Київ (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2Б; ідентифікаційний код 25394112)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Альянс", м. Харків (61070, м. Харків, вул.Академіка Проскури, будинок 1; ідентифікаційний код 37366387)

про стягнення 12663,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Український папір" 06.03.2020 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ТОВ "Крок Альянс" про стягнення заборгованості у розмірі 12663,95 грн., з яких: 9540,24 грн. основний борг; 2666,72 грн. пеня, 85,86 грн. інфляційні втрати; 371,13 грн. - 3 % річних. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. позивач, також, просить покласти на відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки № 25 від 11.06.2018 року в частинні здійснення своєчасної оплати за поставку обумовленого у договорі товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.03.2020 прийнято позовну заяву ТОВ "Український папір" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/703/20, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Разом з тим, 11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з наступними змінами), відповідно до якої на усій території України установлено з 12 березня 2020 року карантин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2020 додатково повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок Альянс" про факт порушення провадження у справі № 922/703/20; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок Альянс" у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати до суду обґрунтований письмовий відзив, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем (або надати докази погашення заборгованості, за наявності); доказів направлення відзиву позивачу; зобов`язано ТОВ "Український папір" надати до суду заяву по суті спору із зазначенням своєї правової позиції щодо предмету спору станом на червень 2020 р., зокрема щодо наявності/відсутності заборгованості у відповідача перед позивачем; попереджено відповідача про те, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

30.06.2020 на адресу суду позивачем надано заяву про зменшення розміру позовних вимог та збільшення розмір позовних вимог (вх. 14814), в якій позивач повідомляє, що відповідачем після звернення позивача з позовом до суду 18.05.2020 р. перераховано на користь позивача 2970,00 грн., на підтвердження чого надано копію платіжного доручення № 3845 від 18.05.2020 р., у зв`язку з чим предмет спору в цій частині підлягає зменшенню на вказану суму, а відтак основний борг дорівнює 6570, 24 грн. Разом з тим, позивачем при подачі позову розрахунок пені, 3% річних та інфляційних збитків здійснено станом на 03.03.2020 р., а у поданій заяві період нарахування пені, 3% річних та інфляційних збитків збільшено по дату сплати боргу 17.05.2020 та станом на 26.06.2020 р. За таких підстав, позивач просить суд прийняти заяву про зменшення розміру основного боргу та про збільшення розміру позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача 6570, 24 грн. основного боргу; 2994,08 грн. пені, 231,16 грн. інфляційних втрат; 451,32 грн. - 3 % річних. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., позивач, також, просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.07.2020 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та збільшення розмір позовних вимог (вх. 14814) та продовжено розгляд справи з її урахуванням.

Клопотання від сторін, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, щодо проведення розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких підстав, враховуючи те, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, будинок 1), судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, проте не виявив бажання довести до суду свою правову позицію по суті спору. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

У строк визначений судом для подання заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, жодних документів від відповідача не надходило.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про факт розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що ненадання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

11 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крок Альянс" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 25 за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в рахунках-фактурах, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та провести його оплату на мовах та в порядку, визначених даним договором.

Загальна сума договору становить суму товару, отриманого по всім накладним протягом терміну дії даного договору.

Порядок поставки узгоджено сторонами у розділі 3 договору.

У пунктах 4.1, 4.2 договору встановлено, що розрахунки за товар, поставка якого передбачена даним договором, проводяться у вигляді безготівкових платежів у національній валюті України на поточний рахунок постачальника. Покупець, на підставі рахунка-фактури, складеного постачальником, проводить оплату поставленого товару у розмірі 100% протягом 10 календарних днів з дати моменту поставки.

Відповідно до пункту 6.3. договору, за несвоєчасну оплату поставленого товару, покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення оплати від несплаченої за кожен день порушення виконання.

За пунктом 9.1., договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по даному договору.

Як зазначає позивач, ним виконано в повному обсязі та належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором поставки № 25 від 11 червня 2018 року, а саме за період з 13.06.2018 р. по 16.09.2019 р. передано у власність відповідача товар на загальну суму 101910,24 грн., що підтверджується видатковими (т. 1 а.с. 49-177), який відповідач прийняв без зауважень.

Як вказує позивач, відповідач розрахунок за отриманий від позивача за спірним договором товар здійснив не у повному обсязі, у зв`язку з чим, у останнього існує перед позивачем заборгованість за поставлений за договором поставки № 25 від 11 червня 2018 року товар у розмірі 6570,24 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 25 від 11 червня 2018 року й стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань позивачем також нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 2994,08 грн., інфляційні втрат у розмірі 231,16 грн.; 3 % річних - 451,32 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт отримання від позивача за спірним договором товару за період з 13.06.2018 р. по 16.09.2019 р. підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

За загальним правилом, згідно із приписами ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Сторонами у договорі поставки визначений наступний порядок розрахунків за договором: покупець має оплатити поставлений товар протягом 10 календарних днів з дати поставки товару постачальником (п. 4.2 договору).

Таким чином, сторонами у договорі передбачено можливість відтермінування строку оплати на 10 календарних днів.

Позивачем надані до матеріалів справи докази передачі товару у кількості обумовленій у договорі та докази приймання цього товару покупцем без зауважень, а також надано докази реєстрації податкової накладної в Державній податковій службі України. Вказані обставини не спростовані відповідачем.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати поставленого товару або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого ТОВ "Український папір" за договором поставки № 25 від 11 червня 2018 року товару.

За приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо своєчасної поставки відповідачу товару, прийнятого без зауважень та не містять доказів в підтвердження своєчасної оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів станом на час звернення позивачем до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 6570,24 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, судом враховано, що статтями 216-218 ГК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

У розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Умовами договору поставки № 25 від 11.06.2018 року, а саме в п. 6.3. сторони дійшли згоди про те, що за несвоєчасну оплату поставленого товару, покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення оплати від несплаченої за кожен день порушення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені за загальний період прострочення з 26.03.2019 по 27.03.2020 р. окремо по кожній поставці та кожному факту прострочення з урахуванням встановлених судом дат настання строку виконання зобов`язання з урахуванням здійсненої оплати частини боргу, судом визнано, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з посиланням на п. 6.3 договору, пеню у розмірі 2994,08 грн., у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем за період з жовтня 2019 по травень 2020 року по окремим фактам прострочення зроблений розрахунок інфляційних втрат, сума яких складає 321,16 грн., та 3% річних за період з 30.06.2018 по 17.05.2020 р. по окремим фактам прострочення, сума яких складає 451,32 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунки, судом встановлено, що вони відповідають вимогам чинного законодавства та відносинам, що склалися між сторонами, здійснені арифметично вірно, а тому нараховані суми інфляційних втрат та 3% річних підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п. п. 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України)

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвоката Омельченко Олександра Миколайовича, з метою надання йому юридичних послуг з приводу захисту інтересів в суді, про що було укладено відповідний договір про надання правничої допомоги у господарському провадженні від 02.03.2020 р.

Факт надання юридичних послуг адвокатом Омельченко Олександром Миколайовичем підтверджується наявним в матеріалах справи: копією свідоцтва адвоката серія КС № 8275/10 від 08.10.2019 р., копією ордеру від 03.03.2020 р., копіює договору про надання правничої допомоги від 02.03.2020 р., копією рахунку-фактури № 06/УП/20 від 02.03.2020 р., копією акту приймання-передачі наданих послуг № 01/УП/20 від 03.03.2020 р., детальний опис робіт, платіжним дорученням № 146 від 02.03.2020 р. про сплату позивачем на користь адвоката грошових коштів у розмірі 4000,00 грн.; копіює додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 02.03.2020 р., копією рахунку-фактури № 06/УП/20 від 02.03.2020 р., копією акту приймання-передачі наданих послуг № 02/УП/20 від 26.06.2020 р., детальний опис робіт, копією рахунку-фактури № 06/УП/20-02 від 25.06.2020 р., платіжним дорученням № 1718 від 26.06.2020 р. про сплату позивачем на користь адвоката грошових коштів у розмірі 1000,00 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та сума таких витрат підтверджується матеріалами справи, а відповідач в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення, суд приходить до висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача, шляхом стягнення з останнього на користь позивача 5000,00 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Альянс" (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, будинок 1; ідентифікаційний код 37366387) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2Б; ідентифікаційний код 25394112) 6570,24 грн. основного боргу, 2994,08 грн. пені, 231,16 грн. інфляційних втрат, 451,32 грн. - 3% річних, а також 2102,00 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "11" вересня 2020 р.

Суддя М.І. Шатерніков