ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020м. ДніпроСправа № 904/2703/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» м. Дніпро

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес» по вул. Радянська 28, пл. Леніна 6, в м. Новомосковську

про стягнення суми боргу в розмірі 13011грн.31коп., 3%річних в розмірі 417грн.48коп., інфляційної складової в розмірі 982грн.54коп.

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» м. Дніпро звернулось до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес» по вул. Радянська 28, пл. Леніна 6, в м. Новомосковську з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 13011грн.31коп., 3%річних в розмірі 417грн.48коп., інфляційної складової в розмірі 982грн.54коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати використаної електричної енергії за період з травень - грудень 2017, січень 2018, вересень 2018 відповідно до договору про постачання №920 від 02.03.2011.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення нараховані за період з 08.06.2017 по 15.05.2020 суму 3% річних в розмірі 417грн.48коп. та інфляційну складову в розмірі 982грн.54коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020 прийнято позов до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020 двічі направлялась на адресу місцезнаходження відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (51200, м. Новомосковськ, вул. Гетманська, буд. 28, кв. 41). Обидва рази ухвали суду повернені оператором поштового зв`язку з вказівкою про сплив строку зберігання.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою «повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із змінами і доповненнями, зокрема, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 №641, якою установлено з 12 березня до 31 серпня 2020 року на усій території України карантин.

Пунктом 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020) було встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, законом було вирішено питання продовження процесуальних строків на строк дії карантину.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18.06.2020 пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України викладений в новій редакції та вказано, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18.06.2020 набрав чинності 17.07.2020.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №540-IX від 30.03.2020), закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Цей Закон набрав чинності 17.07.2020. Таким чином, строк на подання відзиву відповідачем у даній справі закінчився 06.08.2020.

Протягом 20-денного строку після набрання чинності Законом України №731-IX від 18.06.2020 та станом на дату ухвалення цього рішення відповідачем відзиву на позовну заяву або заяву про продовження процесуальних строків для подання відзиву з підстав, встановлених Законом України №731-IX від 18.06.2020 не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Відкритим акціонерним товариством «енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (далі постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес» по вул. Радянська, 28, пл. Леніна, 6 в м. Новомосковську (далі споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №920 від 02.03.2011 (далі договір).

Згідно розділу 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 2,4кВт, величини якої на майданчиках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач сплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 9.8 та підпункту 9.8.1 пункту 9.8 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не уде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторонами не надано суду доказів припинення дії договору або його розірвання протягом травня 2017 січня 2018, вересень 2018. Тому суд дійшов висновку про чинність договору протягом спірного періоду.

Пунктом 2.3.5 договору передбачено, що споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку "Порядок розрахунків" та додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до пункту 1 додатку 3 (порядок розрахунків) до договору розрахунковим періодом встановлюється місяць з 20 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Пунктом 2 додатку 3 до договору встановлено, що споживач здійснює повну оплату обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показниками засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком.

Додатковою угодою до договору №1 від 19.09.2011 сторони узгодили приєднання до договору про постачання електричної енергії №920 від 02.03.2011 додаткового об`єкту споживача за адресою м. Новомосковськ, вул. Радянська, 28 пл. Леніна, 6 (підвальне приміщення) з отриманням електричної енергії від постачальника в межах дозволеної потужності 5кВт та режимом електроустановки об`єкту цілодобово, без вихідних

Позивач належним чином виконав умови договору та поставив відповідачу за період травень - грудень 2017, січень 2018, вересень 2018 в розмірі 13134грн.89коп., що підтверджується актами про використану електричну енергію, актами прийняття-передавання товарної продукції за спірний період.

На виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунки за використану електричну енергію.

У якості оплати відповідачем 27.07.2017 на рахунок позивача були перераховані грошові кошти на загальну суму 125грн.58коп., які позивачем зараховано в оплату акту про використану електричну енергію за червень 2017 та рахунку №231/920/6/1 від 27.06.2017 на суму 614грн.14коп. Таким чином сума боргу за червень 2017 становить 490грн.56коп. Решта актів залишилась несплаченою.

Відповідно до пункту 2.1. додатку 3 до договору оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього договору, здійснюється на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунка протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до пункту 1.21 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-III від 05.04.200 1 (із змінами та доповненнями) операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - члена платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання.

З огляду на положення пункту 2.1. додатку 3 до договору строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за наступними актами про використану електричну енергію:

за травень 2017 на суму 594грн.43коп. в строк до 07.06.2017 (рахунок отримано 31.05.2017);

за червень 2017 на суму 614грн.14коп. в строк до 07.08.2017 (рахунок отриманий 31.07.2017);

за липень 2017 на суму 477грн.12коп. в строк до 07.08.2017 (рахунок отриманий 31.07.2017);

за серпень 2017 на суму 320грн.88коп. в строк до 07.09.2017 (рахунок отриманий 31.08.2017);

за вересень 2017 на суму 1113грн.84коп. в строк до 06.10.2017 (рахунок отриманий 29.09.2017);

за жовтень 2017 на суму 1021грн.44коп. в строк до 07.11.2017 (рахунок отриманий 31.10.2017);

за листопад 2017 на суму 1039грн.92коп. в строк до 07.12.2017 (рахунок отриманий 30.11.2017);

за грудень 2017 на суму 1006грн.32коп. в строк до 12.01.2018 (рахунок отриманий 04.01.2018)

за січень 2018 на суму 871грн.92коп. в строк до 17.07.2018 (рахунок отриманий 10.07.2018)

за вересень 2018 на суму 6074грн.88коп. в строк до 11.10.2018 (рахунок отриманий 04.10.2018).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов`язання, доказів припинення відповідних зобов`язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 13011грн.31коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України позивач також нарахував та заявив до стягнення суму 3%річних в розмірі 417грн.48коп. за загальний період 08.06.2017 15.05.2020. Але при перевірці розрахунку судом встановлено невідповідність між зазначеними позивачем в таблиці розрахунку періоду нарахування та кількістю днів в цьому періоді. Кількість днів менша, ніж мала бути протягом обраного позивачем періоду.

Фактично позивач нарахував та заявив до стягнення суми 3% річних за наступні періоди:

08.06.2017 - 13.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за травень 2017;

08.08.2017 16.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за червень 2017;

08.08.2017 16.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за липень 2017;

08.09.2017 16.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за серпень 2017;

07.10.2017 16.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за вересень 2017;

08.11.2017 16.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за жовтень 2017;

08.12.2017 12.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за листопад 2017;

13.01.2018 12.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за грудень 2017;

18.07.2018 20.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за січень 2018;

12.10.2018 16.05.2019 за порушення строків оплати суми боргу за вересень 2018.

За результатом перевірки зробленого позивачем розрахунку за визначену ним кількість днів, судом не виявлено порушень у нарахуванні сум 3% річних. Враховуючи це, позовні вимоги про стягнення 3%річних в розмірі 417грн.48коп. підлягають задоволенню.

Також позивач заявив до стягнення інфляційну складову в розмірі 982грн.54коп., нараховану за загальний період липень 2017 березень 2020. Судом перевірений розрахунок інфляційної складової та не виявлено порушень вимог законодавства при його складанні. Тому суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційної складової в розмірі 982грн.54коп.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, пунктом 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» м. Дніпро до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес» по вул. Радянська 28, пл. Леніна 6, в м. Новомосковську про стягнення суми боргу в розмірі 13011грн.31коп., 3%річних в розмірі 417грн.48коп., інфляційної складової в розмірі 982грн.54коп. задовольнити.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес» по вул. Радянська 28, пл. Леніна 6, в м. Новомосковську (ідентифікаційний код: 34893637; місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Радянська, буд. 28, кв. 41) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» м. Дніпро (ідентифікаційний код: 23359034; місцезнаходження: 49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22) суму боргу в розмірі 13011грн.31коп., 3%річних в розмірі 417грн.48коп., інфляційну складову в розмірі 982грн.54коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 09.09.2020.

Суддя Р.Г. Новікова