УХВАЛА

м. Київ

09.09.2020 Справа № 910/13504/20

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

про визнання зобов`язання припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач) про визнання зобов`язання припиненим.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не визнає припинення зобов`язання позивача за кредитним договором № 4Н11415Д від 19.09.2011 та протиправно поширює інформацію щодо неналежного виконання позивачем взятих на себе за означеним договором зобов`язань. У зв`язку з чим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

В даному випадку, подана Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2-2 пункту 2 частини 2 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у сумі, що відповідає 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102, 00 грн.

Виходячи з вищевказаних положень закону, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн.

Таким чином, при зверненні з даною позовною заявою до суду, Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» повинне було сплатити судовий збір у розмірі судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн.

Однак, дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, судом встановлено, що позивачем не надано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Таким чином, позивач не дотримався вимог пункту 1 частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, пунктом 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу унормовано, що позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частин 3, 4 статті 96 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Проте, позивачем у позовній заяві не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових та паперових копій електронних доказів, доданих до заяви.

Також, відповідно до приписів частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Зокрема, у позовній заяві позивач вказує на наявність позовів Міністерства Юстиції США у справах № 23279 та № 23278, у тексті яких описується кредитна історія між позивачем та відповідачем та зазначено інформацію, що є банківською таємницею.

Разом з тим, позивачем не додано до позовної заяви тексту зазначених позовів у справі № 232379 та № 232378 українською мовою, вірність перекладу яких з англійської мови на українську мову засвідчена нотаріально, що вказані додатками 4 та 5 до позовної заяви.

Вищезазначене підтверджується Актом відділу діловодства господарського суду міста Києва від 08.09.2020 року.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 102, 00 грн:

- подання пояснень щодо наявності у Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» або іншої особи оригіналів письмових та паперових копій електронних доказів, доданих до заяви;

- подання тексту позовів у справах № 232379 та № 232378 українською мовою, вірність перекладу яких з англійської мови на українську мову засвідчена нотаріально.

4. Роз`яснити Акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів», що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua.

Суддя В.С. Ломака