Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/678/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Кооперативного підприємства "Рівненське гуртово- роздрібне об`єднання" ОСС (33000, м. Рівне, вул. Млинівська. 20, ідентифікаційний код 30318321) до відповідача Фізичної особи - підприємця Дворак Миколи Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості

без виклику сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2020 року Кооперативне підприємство "Рівненське гуртово- роздрібне об`єднання" ОСС звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Дворак Миколи Васильовича, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 14 076 грн, витрат на страхування майна в сумі 58 грн, витрат за спожиту електроенергію в сумі 3 557, 03 грн, пені за несвоєчасну оплату в сумі 311, 66 грн, та 365 % річних в сумі 5 349 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем умов договору оренди основних засобів (складських приміщень площею 34 кв. метрів) від 20.12.2019 року, внаслідок чого в останнього виникли перед позивачем грошові зобов`язання.

Ухвалою суду від 09.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Як встановлено судом, відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Як вбачається з матеріалів справи відповідач належним чином повідомлений, а саме - 11.07.2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.(а.с.33).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали справи в сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами укладено договір оренди основних засобів від 20 грудня 2019 року (далі договір) згідно якого відповідачу було передано в строкове платне користування основні засоби, а саме складські приміщення площею 34 кв. метрів за адресою м. Рівне . вул. Млинівська 20, що підтверджується актом приймання-передачі основних засобів від 20 грудня 2019 року (а.с 8).

Відповідно до п.4.2. договору, орендна плата сплачується в безготівковому порядку на р/р орендодавця (позивача) наперед не пізніше 5-го числа кожного місяця.

В пункті 4.6 договору зазначено, що вартість комунальних послуг (водо, енерго, теплопостачання, телефонний зв`язок тощо) а також інші витрати, що пов`язані з утриманням основних засобів відшкодовуються щомісяця орендарем (відповідачем) у фактичних витратах, що пов`язані з орендою основних засобів, згідно рахунків виставлених орендодавцем (позивачем).

Згідно п. 5.4.11. договору в тридцяти денний термін з моменту укладання даного договору застрахувати на користь орендодавця в страховій компанії об`єкт, що орендується, на термін оренди щодо всіх зазвичай прийнятих ризиків. При цьому, згідно п. 5.4.12. у випадку невиконання орендарем п. 5.4.11. даного Договору орендодавець має право самостійно застрахувати на свою користь основні засоби, що орендуються щодо всіх зазвичай прийнятих ризиків та вимагати від Орендаря відшкодування страхових платежів. При цьому, орендар зобов`язаний сплатити витрати Орендодавця на страхування основних засобів, що орендуються в 10-ти денний термін з моменту отримання ним відповідного рахунку від орендодавця.

Як зазначено позивачем у своєму позові станом на 08.07.2020 року заборгованість відповідача по несплаченій орендній платі, витрат за спожиту електроенергію та витрат на страхування майна складає 17691, 03 грн.

Керуючись п.4.6 договору відповідачу за показниками лічильника було виставлено рахунок за спожиту електроенергію в сумі 3557 гривень 03 коп та у відповідності до п.5,4.11 договору відповідачу нараховані витрати за страхування орендованого майна в сумі 58 гривень.

Вище зазначена заборгованість в розмірі 17691,03 грн підтверджується рахунками наданими відповідачу згідно п. 41 договору (а.с.9-15).

Позивачем 24.03.2020 року було надіслано на адресу відповідача претензію за № 11 про погашення наявної заборгованості, яка залишена відповідачем без уваги. Доказів погашення заборгованості в розмірі 17691,03 грн відповідачем не подано.Вказані обставини підтверджуються наданими суду та дослідженими матеріалами справи.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У п. 4.2. договору сторони погодили, що оплата здійснюється в безготівкову порядку на р/р орендодавця (позивача) наперед не пізніше 5-го числа кожного місяця на підставі наданих відповідачу рахунків (п.4.6 договору).

Проте, доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати оренди матеріали справи не містять та сторонами не надано.

З зазначеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення 17 691,03 грн основного боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.2. договору за порушення терміну перерахування коштів встановлених п.4.2 договору оренди основних засобів орендар сплачує орендодавцю пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та 365 процентів річних з простроченої суми відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

За прострочення сплати орендної плати позивач нарахував відповідачу 311,66 грн пені та 5349,60 грн - 356% річних передбаченої п. 4.2 договору.

Розрахунок пені та відсотків річних позивачем зроблено вірно та перевірено судом.

Доказів проведення відповідачем повного розрахунку по пені у справі немає.

За таких обставин, позивач на підставі договору оренди основних засобів від 20.12.2019 року вправі вимагати стягнення з відповідача cуми основного боргу по орендній платі, супутніх витрат, пені та % річних за прострочення розрахунків.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не подав.

Правомірність позовних вимог позивачем доведена зібраними у справі доказами, вимоги позивача відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, розрахунок позовних вимог є обґрунтованими, борг не сплачено, а тому позов підлягає до повного задоволення і з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути заборгованість по орендних платежах за договором оренди основних засобів від 20.12.2019 року в розмірі 17691,03 грн, 311,66 грн - пені та 5349,60 грн - 356% річних за прострочення розрахунків.

Відповідно до ст. 129 ГПК судовий збір в розмірі 2102,00 грн, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Дворака Миколи Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Кооперативного підприємства "Рівненське гуртово- роздрібне об`єднання" ОСС (33000, м. Рівне, вул. Млинівська. 20, ідентифікаційний код 30318321) 23 352,29 грн з яких 17691,03 грн - основний борг; 311,66 грн - пеня; 5349,60 грн - 365% річних.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Дворака Миколи Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Кооперативного підприємства "Рівненське гуртово- роздрібне об`єднання" ОСС (33000, м. Рівне, вул. Млинівська. 20, ідентифікаційний код 30318321) 2102,00 грн - судового збору

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 10 вересня 2020 року.

Суддя Церковна Н.Ф.