Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2020 р. Справа № 906/810/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Іщук Ольги Арсентіївни

до Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про стягнення 33379,31 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 33379,31грн. боргу за оренду майна у період з 01.01.20 по 11.02.20 по договору оренди №25 від 04.02.19.

Ухвалою від 13.07.20 суд відкрив провадження у справі №906/810/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 16.07.20, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

03.08.20 до суду надійшов відзив на позовну заяву від 29.07.20, в якому відповідач позов не визнає з наступних підстав: правовідносини виникли між позивачем та Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській областій, яке з 18.10.19 та на даний час знаходиться на стадії припинення , ліквідація установи не завершена, юридична особа не припинена, її правонаступника не визначено; Центрально-західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції не є правонаступником прав та обов`язків Головного територіального управління юстиції у Житомирській областій по договору оренди, а лише є правонаступником виключно його повноважень. Відповідач заперечив щодо стягнення 2000,00грн. витрат на послуги адвоката, оскільки розрахунок наданих послуг адвокатом не відповідає дійсності, докази понесених витрат в матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2019 року між Фізичною особою-підприємцем Іщук Ольгою Арсентіївною (орендодавець/позивач) та Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №25 (а.с.3).

03.02.19, на виконання умов договору оренди, фізична особа-підприємець Іщук Ольга Арсентїївна передала орендарю в оренду нежитлове приміщення загальною площею 124,14 кв.м., яке знаходиться за адресою: 10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 54., що підтверджується актом приймання-передачі (а.с.6).

У відповідності до п.6.1. договору оренди, договір укладено на строк з 01 січня 2019року до 31 грудня 2019 року включно. Згідно із пунктом 6.4. договору оренди сторони домовились, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

З пропозицією про припинення договору Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області звернувся до Позивача 10 лютого 2020року. Дана пропозиція була висловлена усно, та була обумовлена тим, що Головне територіальне управлінням юстиції у Житомирській області знаходиться в стадії припинення. Оскільки Позивач не заперечував проти розірвання договору, сторони підписали акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 11.02.20 відповідно до якого орендар повернув Позивачу приміщення.

16.01.20 та 11.02.20 позивач виставляв рахунки для оплати №4 на суму 24200,00грн. та №5 на суму 9179,31грн. (а.с.8,9).

Спір грунтується на тому, що за період з 01.01.2020 по 11.02.2020, Головне територіальне управлінням юстиції у Житомирській області не виконало свої зобов`язання по договору та не сплатило за оренду приміщення.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 762 ЦК України встановлено, що плата за користування майном справляється з наймача.

Згідно п.2.1, 2.3 договору, за користування орендованим майном орендар сплачує щомісячно орендну плату у розмірі 24200,00грн. Орендна плата перераховується щомісячно згідно Актів виконаних робіт не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим, при наявності бюджетного фінансування.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, позивач зазначив відповідачем у справі - Центрально-західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, зазначивши про те, що воно є правонаступником Головного територіального управлінням юстиції у Житомирській області.

Особа зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та є самостійним суб`єктом господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне територіальне управлінням юстиції у Житомирській області знаходиться в стані припинення за рішенням засновників, тобто юридичну особу наразі не ліквідовано.

Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 48 ГПК України). Однак за власною ініціативою суд не може замінити первісного відповідача належним відповідачем. Позивач не заявляв клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню як такі, що заявлені до неналежного відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.09.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)