ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020м. ДніпроСправа № 904/4917/19

За позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", м. Дніпро

про визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: Опанасик В.В., довіреність № 16 від 01.07.2020, адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" з позовом про визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою суду від 29.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.11.2019. Також, ухвалою суду від 29.10.2019 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

21.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд:

- прийняти відзив на позовну заяву до розгляду у справі № 904/4917/19;

- відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк";

- у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України в ході підготовчого засідання розглянути клопотання у справі, а також врахувати, що в залежності від позиції позивача щодо обставин, на які відповідач посилається у відзиві, у відповідача може виникнути об`єктивна необхідність у заявлені клопотання про призначення експертизи, а також у заявлені інших клопотань.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкладено підготовче засідання на 23.12.2019.

05.12.2019 відповідач подав зустрічний позов до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання правочину дійсним та визнання припиненим зобов`язання.

Ухвалою суду від 09.12.2019 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" залишено без руху.

16.12.2019 від позивач надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві.

20.12.2019 від третьої особи на адресу суду надійшли письмові пояснення у справі, в яких третя особа просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 20.01.2020.

14.01.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до суду надійшла позовна заява (третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору), в якій заявлено вимогу про визнання відсутнім у Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" права вимагати повернення ТОВ "Бізнес-Авто" грошових коштів за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 904/527/19, що виникла на підставі договору оренди від 31.01.2018 в розмірі 719 407, 26 грн.

Ухвалою суду від 15.01.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" залишено без руху.

Ухвалою суду від 15.01.2020 (з урахуванням ухвали суду від 22.01.2020 про виправлення описки) повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто".

Ухвалою суду від 20.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2020.

Ухвалою суду від 21.01.2020 зупинено провадження у справі № 904/4917/19 до перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" від 15.01.2020 в порядку апеляційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 у справі № 904/491719 повернуто скаржнику.

Ухвалою суду від 16.03.2020 поновлено провадження у справі № 904/4917/19 з 13.04.2020 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 13.04.2020.

Ухвалою суду від 16.03.2020 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

10.04.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 13.04.2020, на більш пізню дату у зв`язку з карантинними заходами.

10.04.2020 від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про розгляд справи, призначений на 13.04.2020, за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 13.04.2020, приймаючи до уваги проведення превентивних мір щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами та доповненнями), розгляд справи № 904/4917/19 у межах підготовчого провадження відкладено без визначення дати наступного судового засідання. Вирішено про дату, місце та час наступного судового засідання повідомити учасників справи додатково.

Пунктом 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)") передбачено продовження процесуальних строків на час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

23.06.2020 від позивача надійшло клопотання про призначення дати судового розгляду у зв`язку з відновленням Господарським судом Дніпропетровської області слухання справ.

25.06.2020 Господарським судом Дніпропетровської надано відповідь на заявлене позивачем клопотання (лист № 904/4917/19/28624/20 від 25.06.2020 "Щодо надання інформації про стан розгляду справи").

Згідно із Законом України № 731-IX від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав законної сили 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відтак, перебіг процесуальних строків у даній справі розпочався з 06.08.2020, а 20-денний строк на подання клопотань про продовження цих строків - закінчився.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-яких клопотань від учасників справи про продовження процесуальних строків, ухвалою суду від 10.08.2020 призначено судове засідання у справі на 03.09.2020.

11.08.2020 від позивача вдруге надійшло клопотання про призначення дати судового засідання у справі.

Вказане клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки порушене в ньому процесуальне питання вже вирішено судом в ухвалі від 10.08.2020, яка направлена всім учасникам справи в порядку, передбаченому положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач і третя особа участі своїх представників у судовому засіданні 03.09.2020 не забезпечили, про дату, час та місце цього судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними у справі матеріалами. Суд наголошує на тому, що всі учасники справи висловили свої правові позиції щодо предмета спору шляхом подання до суду передбачених Господарським процесуальним кодексом України заяв по суті справи.

В ході судового засідання 03.09.2020 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 03.09.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимоги, які начебто були передані відповідачу за договором № 24/09 від 24.09.2019 про відступлення права вимоги за договорами оренди (31 шт.) від 01.12.2016, укладеними між банком та ТОВ "Приватофис", не існували на момент укладення такого договору.

Позивач стверджує, що ним належним чином було виконано свій обов`язок із сплати орендної плати у серпні 2019 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви від 13.08.2019 № Е.65.0.0.0/3-165412, оскільки у ТОВ "Приватофис" наявна заборгованість у розмірі 76 533 665, 50 грн за кредитним договором № 08/104/К.

Отже, у зв`язку з відсутністю предмету договору № 24/09 від 24.09.2019 про відступлення права вимоги, який в силу приписів чинного законодавства є істотною та обов`язковою умовою будь-якого договору, відповідач не міг здійснити зарахування зустрічних з огляду на відсутність у позивача заборгованості станом на 26.09.2020 (тобто станом на подання відповідачем оскаржуваної заяви).

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач заперечує проти задоволення позову, вказуючи на те, що станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги від 24.09.2019 № 24/09 ТОВ "Приватофис" не було обізнане про вчинені банком заліки в формі заяви АТ КБ "ПриватБанк" від 13.08.2019 № Е.65.0.0.0/3-165412 про припинення зобов`язань за договорами оренди за серпень 2019 року.

Таким чином, на думку відповідача, припинення зобов`язань АТ КБ "ПриватБанк" перед ТОВ "Приватофис" за договорами оренди № б/н від 01.12.2016 за серпень 2019 року на підставі заяви від 13.08.2019 № Е.65.0.0.0/3-165412 є таким, що не відбулось, через те, що банк не повідомив про це ТОВ "Приватофис" в належному порядку. Відповідач зазначає, що банком, зокрема, не надано доказів відповідного повідомлення ТОВ "Приватофис", що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням.

Тому відповідач вважає безпідставним посилання АТ КБ "ПриватБанк" на недійсність вимоги, відступленої за договором про відступлення права вимоги № 24/09.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що відзивом на позовну заяву не спростовано факту вибуття з цивільного обігу права вимоги сплати банком на користь ТОВ "Приватфис" орендної плати за серпень 2019 року внаслідок її припинення, а відтак і не спростовано твердження про неможливість укладення договору про відступлення права такої вимоги та подальшої неможливості зарахування такої вимоги за правилами статті 601 Цивільного кодексу України.

У спростування висновків відповідача, які позивач вважає досягнутими за наслідком помилки при дослідженні доказів, поданих разом із позовною заявою, позивач пояснює наступне.

Заяву банку від 13.08.2019 № Е.65.0.0.0/3-165412 про зарахування зустрічних однорідних вимог в дійсності було відправлено цінними з описом вкладення поштовими відправленнями на адресу зареєстрованого місцезнаходження ТОВ "Приватофис" та на абонентську скриньку відповідної юридичної особи.

Відповідно сервісу відстеження пересилань державного підприємства поштового зв`язку Акціонерне товариство "Укрпошта", відправлення з трек-номером 139 було вручене за довіреністю було вручене за довіреністю 09.09.2019, а відправлення з трек-номером 147 було вручене за довіреністю 23.09.2019. в свою чергу, зазначене відповідачем поштове відправлення з трек-номером 373 стосувалось не направленої банком заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, а листа від 18.10.2019, яким банк висловив відповідь на заяву про зарахування зустрічних односторонніх вимог відповідача.

Відтак, на думку позивача, належним є висновок, що станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги третя особа знала та за всіма обставинами не могла не знати, що її право вимоги до банку стосовно орендної плати за серпень 2019 року припинилось у повному обсязі внаслідок зарахування банком відповідних вимог із вимогами стосовно сплати заборгованості за кредитним договором № 08/104/К, яке було вчинене заявою від 13.08.2019 № Е.65.0.0.0/3-165412.

Позиція третьої особи, викладена у письмових поясненнях

Третя особа проти позову заперечує, посилаючись на те, що ТОВ "Бізнес-Авто" при вчиненні заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) від 26.09.2019 дотримані вимоги, визначені статей 601, 602 Цивільного кодексу України, оскільки:

1) вимоги є зустрічними (ТОВ "Бізнес-Авто" є кредитором за одним зобов`язанням та боржником за іншим, а АТ КБ "Приватбанк" є боржником за першим зобов`язанням та кредитором за другим);

2) вимоги є однорідними про передачу речей одного роду грошових коштів у гривні;

3) строк виконання таких вимог настав.

Тому третя особа звертає увагу, що взаємні зобов`язання ТОВ "Бізнес-Авто" та АТ КБ "Приватбанк" на суму 383 830, 10 грн припинились у встановленому порядку.

З приводу недійсності відступленої ТОВ "Бізнес-Авто" вимоги, що належала ТОВ "Приватофис" за договорами оренди № б/н від 01.12.2016, на підставі якої в подальшому було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання ТОВ "Бізнес-Авто" перед АТ КБ "Приватбанк", третя особа зазначає, що станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги від 24.09.2019 № 24/09 між ТОВ "Бізнес-Авто" та ТОВ "Приватофис", а також станом на дату вчинення ТОВ "Бізнес-Авто" правочину щодо зарахування від 26.09.2019 - ТОВ "Приватофис" не було повідомлене банком про здійснені заліки.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (правонаступником якого є позивач), як орендодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто", як орендарем, шляхом накладення електронних цифрових підписів уповноважених представників сторін та електронних печаток їх підприємств 01.02.2018 було підписано договір оренди приміщення б/н і б/д (т. 1, арк. с. 22-30).

Пунктом 7.1 цього договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронно-цифрового підпису усіма його сторонами та діє з "01" лютого 2018 року по "31" липня 2018 року до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 у справі № 904/527/19 (т. 1, арк. с. 31-41) задоволено частково позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 205 931 грн, суми інфляційної складової в розмірі 2 439, 80 грн, 3% річних в розмірі 1 702, 74 гр, пені в розмірі 20 413, 68 грн, неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю, що складає 1 357 018, 86 грн, та штрафу у розмірі 50% від розміру місячної орендної плати за кожен день прострочення в розмірі 3 747 944, 50 грн. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" суму боргу з орендної плати в розмірі 205 931 грн, суму інфляційної складової в розмірі 2 439, 80 грн, 3% річних в розмірі 1 702, 74 грн; пеню в розмірі 20 413, 68 грн, неустойку в розмірі подвійної плати за користування річчю, що складає 444 810, 96 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 129, 47 грн. В задоволенні вимог про стягнення неустойки в розмірі 912 207, 90 грн, штрафу у розмірі 50% від розміру місячної орендної плати за кожен день прострочення в розмірі 3 747 944, 50 грн судом відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 904/527/19 (т. 1, арк. с. 42-51), залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.12.2019 у даній справі, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 змінено в частині стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 488 920,04 грн.

Таким чином, судами у справі № 904/527/19 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" за договором оренди приміщення б/н і б/д заборгованість в загальному розмірі 719 407, 26 грн.

Відповідно до припису частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини укладення та виконання сторонами вказаного вище договору оренди приміщення б/н і б/д, встановлені господарськими судами у справі № 904/527/19, не підлягають доказуванню підчас розгляду даної справи, участь в якій беруть ті самі особи.

У позовній заяві позивач зазначає, що 26.09.2019 ним було отримано повідомлення № 26/01 від 26.09.2019 (т. 1, арк. с. 52), яким доведено до відома, що між з Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" (відповідач), як новим кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (третя особа), як первісним кредитором, укладено договір № 24/09 від 24.09.2019 про відступлення права вимоги за договорами оренди (31 шт) від 01.12.2016, укладеними між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

Згідно з пунктом 1.2 договору № 24/09 про відступлення права вимоги від 24.09.2019 (далі договір відступлення), копія якого міститься у матеріалах справи (т. 1, арк. с.53-54), новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов`язання з повернення грошових коштів (виконання грошових зобов`язань, строк виконання яких настав 20.08.2019) зі сплати орендних платежів за основним договорам за серпень 2019 р. у загальній сумі 723 340, 90 грн.

Пунктом 51 договору відступлення передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019.

У додатку № 1 до договору відступлення (т. 1, арк. с. 55-57) наведено розрахунок заборгованості АТ КБ "Приватбанк" за укладеними з ТОВ "Приватофис" договорами оренди приміщень від 01.12.2016 з сплати орендної плати за серпень 2019 року станом на 24.09.2019.

Позивач підтверджує факт того, що між ним і третьою особою було укладено 246 договорів оренди б/н від 01.12.2016 щодо відповідної кількості об`єктів нерухомості (перелік цих договорів міститься у матеріалах справи т. 1, арк. с. 61-72).

Також, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем, як кредитором, та третьою особою, як позичальником, було укладено кредитний договір № 08/104/К від 17.12.2018 (зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами і договорами пр. внесення змін т. 1, арк. с. 73-91).

Відповідно до довідки АТ КБ "Приватбанк" № Э.Upr 1/3-211005 від 21.10.2019 "Про стан заборгованості за кредитом" станом на 13.08.2019 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2018 складала 76 753 367, 46 грн, з яких: заборгованість за кредитом 58 159 140, 34 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом 0, 00 грн; пеня 18 5945 227, 12 грн (т. 1, арк с. 92).

Позивач зазначає, що заявою від 13.08.2019 № Е.65.0.0.0/3-165412, копію якої надано до матеріалів справи (т. 1, арк. с. 94), на підставі ст. 203 Господарського кодексу України та ст.ст. 598, 599, 601 Цивільного кодексу України припинив своє зобов`язання з оплати орендної плати за серпень 2019 року у розмірі 5 429 151, 77 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" за кредитним договором № 08/104/К наявна заборгованість у розмірі 76 533 665, 50 грн.

Вказана заява № Е.65.0.0.0/3-165412 від 13.08.2019 про припинення зобов`язань зарахуванням 05.09.2019 була надіслана позивачем засобами поштового зв`язку на адресу місцезнаходження третьої особи (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14) та на її абонентську поштову скриньку № 4778 (49094, м. Дніпро), що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень за 05.0.2019, фіскальним чеком ДД ПАТ "Укрпошта" від 05.09.2019 та описами від 05.09.2019 вкладень у цінні листи на ім`я ТОВ "Приватофис" (т. 1, арк. с. 95-97).

Разом з цим, 26.09.2019 відповідачем було надіслано позивачу заяву № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням), якою повідомлено АТ КБ "Приватбанк" про те, що відповідач вважає припиненим своє зобов`язання щодо сплати заборгованості перед банком у розмірі 719 407, 26 грн за договором оренди, яка встановлена рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 904/527/19.

За змістом заяви № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) (т. 1, арк. с. 58) вказане зобов`язання відповідача припиняється шляхом проведеного з позивачем зарахування за зустрічною однорідною вимогою про погашення заборгованості зі сплати орендних платежів у загальній сумі 723 340, 90 грн, що виникла за умовами договорів оренди б/н від 01.12.2016.

У відповідь на заяву № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) позивач 18.10.2019 надіслав відповідачу лист за № 20.1.0.0.0/7-190926/2292 від 18.10.2019 із викладеними в ньому запереченнями (т. 1, арк. с. 98), що підтверджується фіскальним чеком ДД ПАТ "Укрпошта" від 18.10.2019, накладною № 373 та описом від 18.10.2019 вкладення в цінний лист на ім`я ТОВ "Бізнес-Авто" (т. 1, арк. с. 100-101).

Позивач не погоджується із заявою відповідача № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням), вважає її безпідставною та такою, що порушує його права, оскільки відступлення права вимоги може здійснюватись тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Вважаючи належним чином виконаним свій обов`язок із сплати орендної плати за серпень 2019 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою від 13.08.2019 № Е.65.0.0.0/3-165412, позивач наголошує на відсутності у третьої особи на момент укладення договору № 24/09 про відступлення права вимоги від 24.09.2019 вимог, що були ним передані відповідачу на підставі цього договору.

Наведені підстави і стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач і третя особа проти позову заперечують, посилаючись на дотримання відповідачем при вчиненні заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) від 26.09.2019 вимог статей 601, 602 Цивільного кодексу України та на неповідомлення позивачем третьої особи про здійснений залік за заявою № Е.65.0.0.0/3-165412 від 13.08.2019 про припинення зобов`язань зарахуванням.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Предметом спору у дані справі є вимога про визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути визнання правочину недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги це - односторонній правочин, який оформлюється заявою однією з сторін, і якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі ст. 16 Цивільного кодексу України та 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав.

Припинення зобов`язань врегульоване главою 50 Цивільного кодексу України.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 601 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно зі статтею 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

За приписом частини 2 статті 603 Цивільного кодексу України у разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред`явлення вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога відповідача, зарахування якої передбачено оспорюванню заявою № 26/1 від 26.09.2019, виникла на підставі укладеного ним із третьою особою договору № 24/09 про відступлення права вимоги від 24.09.2019, тобто внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Матеріали даної справи свідчать проте, що право вимоги, відступлення якого здійснено третьою особою на користь відповідача за договором № 24/09 про відступлення права вимоги від 04.09.2019, 13.08.2019, було припинене позивачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог із третьою особою за заявою № Е.65.0.0.0/3-165412.

Доказів визнання вказаною заяви недійсною у встановленому законом порядку учасниками даної справи суду надано не було. А отже, відповідний правочин є дійсним.

Відтак, за договором № 24/09 про відступлення права вимоги від 24.09.2019 третя особа передала відповідачу неіснуючі у неї права на грошові кошти зі сплати орендних платежів за серпень 2019 року за договорами оренди приміщень від 01.12.2016, укладеними із позивачем. А тому відповідач не набув прав вимоги до позивача і статусу кредитора за договорами оренди приміщень від 01.12.2016 в частині сплати орендних платежів за серпень 2019 року.

Тож, заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) передбачено залік неіснуючої вимоги, зобов`язання за якою припинилось зарахуванням зустрічних вимог ще до моменту укладення договору № 24/09 про відступлення права вимоги від 24.09.2019 (заміни кредитора у зобов`язанні).

Таким чином, односторонній правочин у формі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням) не відповідає положенням Цивільного кодексу України та підлягає визнанню недійсним відповідно до статті 215 цього Кодексу.

Заперечення відповідача і третьої особи не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не впливають на суть прийнятого судом рішення.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним односторонній правочин у формі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" № 26/1 від 26.09.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов`язання зарахуванням).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Авто" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 9; ідентифікаційний код 39844668) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.09.2020.

Суддя В.І. Ярошенко