ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"10" вересня 2020 р. Cправа № 902/879/20
СУДОВИЙ НАКАЗ
Заяву обґрунтовано неналежним виконанням зі сторони відповідача умов договору на виконання робіт з розробки web-сайту від 13.03.2020, в частині проведення розрахунків.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020, вказану заяву розподілено судді Маслію І.В..
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення заборгованості виходячи з такого.
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 526, 525, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, сплачені заявником 210,20 грн судових витрат зі сплати судового збору підлягають стягненню на його користь з боржника.
Також, в заяві про видачу судового наказу заявником заявлено вимогу про стягнення з боржника судових витрат, зокрема 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду вказаної вимоги суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до частини 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як слідує із матеріалів заяви, в підтвердження надання правничих послуг додано наступні копії документів: Договір про надання правничої допомоги № 20-К від 16.06.2020, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №710 від 31.01.2011, Ордер Серія ВН № 127237 від 07.09.2020, попередній розрахунок витрат на правничу допомогу з урахуванням виконаних робіт (надання послуг) адвокатом Ковальовим В.О. від 07.09.2020 та платіжне доручення № 987 від 03.09.2020 на суму 2000,00 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на боржника в повному обсязі згідно ст. 129 ГПК України.
Згідно із ч.1 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, -
Суд повідомляє, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Стягувач за судовим наказом: Фізична особа-підприємець Заїка Олена Валентинівна ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 )
Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
Суддя Маслій І.В.
Дата набрання судовим наказом законної сили _______________
Дата видачі судового наказу стягувачу ______________________