ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"10" вересня 2020 р. Cправа № 902/774/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, без виклику учасників справи, розглянувши клопотання громадянина ОСОБА_1 № б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-48/64/20 від 08.09.2020) про забезпечення позову у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі та зобов`язання державного реєстратора внести зміни до ЄДР

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 б/н від 04.08.2020 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі та зобов`язання державного реєстратора внести зміни до ЄДР.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Миколаївка Дружба" від 23.04.2019 в частині оплати вартості отриманої частки у статутному капіталі товариства.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Тісецькому С.С ..

На виконання вимог ст. 176 ГПК України, судом направлено запит до органу реєстрації Калинівської міської громади стосовно надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в картотеці реєстраційного обліку про гр. ОСОБА_2

14.08.2020 від Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калинівської міської ради супровідним листом № 01-27-428 від 11.08.2020 надійшла довідка № 1126 від 11.08.2020 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 .

Ухвалою від 14.08.2020 вказану позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

21.08.2020 до суду від позивача надійшла заява б/н від 21.08.2020 про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.08.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/774/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.09.2020.

Відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 2.3 п. 16.1 Порядку, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 902/775/20.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 справу № 902/774/20 передано на розгляд судді Матвійчуку В.В.

Ухвалою суду від 31.07.2020 справу № 902/774/20 прийнято до свого провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.09.2020.

08.09.2020 до суду надійшло клопотання б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-48/64/20 від 08.09.2020) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на корпоративні права - частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка» () у розмірі 0,49%, яка належить ОСОБА_4 ;

- заборони державним реєстраторам, визначеним ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка» (), в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства.

В обґрунтування поданого клопотання про забезпечення позову заявник посилається на те, що 23 квітня 2019 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка» у розмірі 0,49%.

Відповідач прийняв її у власність та зобов`язався сплатити за неї грошові кошти в розмірі визначеному Договором.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не здійснив розрахунку за продану частку в статутному капіталі Товариства, чим порушив істотні умови договору купівлі-продажу частки.

Надалі, ОСОБА_2 , не виконавши умов договору по проведенню розрахунку із позивачем, відчужив частку статутного капіталу ТОВ «Дружба Миколаївка» у розмірі 0,49% третій особі, а саме ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 07.09.2020 (Номер державної реєстрації змін 4001334 від 01.08.2020).

Такі дії відповідача ОСОБА_2 свідчать про небажання повернення корпоративних прав, які є похідними з володіння часткою у статутному капіталі, до позивача.

Аналогічні дії теперішнього володільця частки можуть призвести до вчинення подальших реєстраційних дій щодо ТОВ «Дружба Миколаївка» та подальшого відчуження корпоративних прав та майна товариства іншим особам. Дані обставини можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та позивач не зможе захистити свої порушені права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Тому позивач вважає, що єдиним дієвим механізмом захисту його прав на даній стадії судового розгляду є заява про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Згідно п. п. 1, 4 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.4 Постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів клопотання про забезпечення позову вбачається, що 01.08.2020 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 4001334 про зміну складу учасників (засновників), відповідно до якого кінцевим бенефіціарним власником статутного капіталу ТОВ "Дружба Миколаївська" з часткою 100% є ОСОБА_4 .

На думку позивача, зазначені обставини можуть у подальшому унеможливити або ускладнити виконання рішення суду.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову у вигляді заборони іншим особам вчиняти ті чи інші дії мають стосуватися предмета спору (п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Частиною п`ятою цієї ж норми встановлено додаткове обмеження: не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Предметом позову у справі №902/774/20 є розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївська" з підстав, визначених Цивільним кодексом України.

Даний спір є підсудним господарському суду в силу приписів п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України, відповідно до якої, господарському суду підсудні справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Отже дії інших осіб, які позивач просить заборонити, обравши захід забезпечення позову у вигляді: заборони державним реєстраторам, визначеним ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка» (), в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, прямо не стосуються предмета спору.

Таким чином, в цій частині в задоволенні клопотання позивача суд відмовляє.

Стосовно клопотання позивача в частині накладення арешту на частку розміром 0,49% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка», господарський суд звертає увагу на таке.

Предметом позову в цій справі є немайнова вимога, результатом розгляду по суті якої господарським судом може бути рішення суду або про розірвання відповідного договору або про відмову у такому розірванні.

Обсяг прав учасників господарського товариства визначено, зокрема, в ч. 1 ст. 116 ЦК України.

Натомість, відповідно до ст. 115 ЦК України, господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Отже права позивача, які витікають з його права на частку в статутному капіталі товариства (за твердженнями позивача), про захист яких йдеться в позові, не стосуються майна ТОВ «Дружба Миколаївка».

З наведеного витікає, що заходи забезпечення позову, які полягають у накладенні арешту на майно, не є співмірними з позовними вимогами, спрямованими на захист прав учасника товариства.

Статтею 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову у вигляді накладенням арешту на майно, застосовуються, якщо це майно належить відповідачу (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Разом з тим, ТОВ «Дружба Миколаївка» не є відповідачем в цій справі.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення, суд також виходить із законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 ГК України).

За таких обставин, оцінивши обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 №б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-48/64/20 від 08.09.2020) про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 №б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-48/64/20 від 08.09.2020) про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Примірник ухвали направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 10.09.2020.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу ( АДРЕСА_2