ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/280/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Київстар", м. Київ,

до: Фізичної особи-підприємця Скрипника Олега Михайловича, м. Херсон,

про стягнення 220 969,15 грн.

за участю секретаря судового засідання Рудченко І.О.,

представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову ПрАТ "Київстар" (позивач) про стягнення 220969,15грн заборгованості, з яких 213174,90грн основної заборгованості, 1450,81грн річних (3%), 426,35грн інфляційних втрат та 5917,09грн пені, з Фізичної особи-підприємця Скрипника Олега Михайловича (відповідач) вказано ст.ст.33, 63 Закону України "Про телекомунікації", ст.ст.526, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, п.п.16, 36, 72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про невиконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання телекомунікаційних послуг від 11.07.2019 № 3П-25/19, а саме, про нездійснення відповідачем оплати телекомунікаційних послуг позивача на умовах даного договору.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначені та подані разом з нею наступні документи (а.с.29-44): 1)договір про надання телекомунікаційних послуг № ЗП-25/19 від 11.07.2019, з замовленням № 1 від 11.07.2019 до цього договору "Замовлення на послуги комерційного контакт-центру смс-розсилка"; 2) рахунки-фактури за період з 11.07.2019 по 30.11.2019; 3)Умови надання телекомунікаційних послуг ПрАТ "Київстар".

Позиція та докази відповідача

Відповідач не проявив свого відношення до заявленого до нього позову.

При цьому, відповідач належним чином повідомлений судом про вказаний заявлений до нього позов та судовий розгляд цього позову: усі ухвали суду по даній справі було надіслано рекомендованими листами, з повідомленнями, за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно вчиненого судом відповідного витягу з цього реєстру (а.с.55-56). Листа з ухвалою про відкриття провадження у справі було отримано за вказаною адресою відповідача (згідно з поштовими повідомленнями (а.с.57)), а листи з іншими ухвалами по справі повернуто підприємством поштового зв`язку до суду без вручення відповідачу, з відмітками про повернення листів за закінченням строку зберігання та через відсутність відповідача за вказаною адресою).

Процесуальні дії та рішення суду

Судом вжито належні заходи щодо повідомлення відповідача про заявлений до нього позов та судовий розгляд цього позову:

Ухвалою суду від 24.03.2020 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, встановлено строки, зокрема, 14.04.2020 відповідачу для надання відзиву на позов, який, у відповідності до положень п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ), був автоматично продовжений на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19). Ані у вказаний встановлений судом строк, 14.04.2020, ані дотепер відповідач не подав суду та позивачу відзиву на позов.

Про причини ненадання відзиву відповідач не повідомив, клопотань про продовження строку надання відзиву на позов до суду не подав.

Поряд з цим, у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної (СОVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ, що набрав чинності 17.07.2020, строк подання відзиву на позов може бути продовжений за заявою учасника судового процесу, у разі пропуску цього строку з поважних причин, які зумовлені обмеженнями, впровадженими через вказаний карантин. Відповідно ж до п.2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону України від 18.06.2020 № 731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені на підставі п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ), закінчуються через двадцять днів після набрання чинності цим Законом (від 18.06.2020 №731-ІХ), протягом цього 20-денного строку учасники справи мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом (від 18.06.2020 №731-ІХ). Станом на 07.08.2020 строк для подання відзиву на позов завершив свій перебіг, через відсутність заяви відповідача про продовження цього строку.

Ухвалами суду від 23.04.2020, 02.06.2020, 23.07.2020 підготовче засідання у справі відкладалося, як за клопотанням позивача (а.с.59-62), так і з ініціативи суду, з огляду на проведення підготовчого провадження у справі у період дії карантинних обмежень, у зв`язку з чим строк підготовчого провадження у справі продовжувався, зокрема, в останнє по 13.08.2020. Підготовче провадження проведене у судовому засіданні 13.08.2020, й ухвалою суду від 13.08.2020 закрито підготовче провадження у справі.

Розгляд справи по суті проведено у судовому засіданні 27.08.2020 за відсутності представників сторін, з урахуванням клопотання позивача (вх.№6382/20 від 26.08.2020) про розгляд справи за відсутності представника позивача та оскільки суд не викликав сторони у судове засідання 27.08.2020, а належно повідомлений судом про дане судове засідання відповідач не подав будь-яких заяв та/або клопотань з процесуальних питань.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду. За таких обставин розгляд справи у відповідності до ч.9 ст.165 цього ж Кодексу здійснено за наявними матеріалами справи. Відповідач свого відношення до позову не проявив, відзиву на позов не подав, представника в жодне засідання по справі не направив, заяв та клопотань по справі не подав.

Обставини, які встановлено судом

Фізична особа-підприємець Скрипник Олег Михайлович (надалі - відповідач), як абонент, та Приватне акціонерне товариство "Київстар" (надалі - позивач), як оператор, уклали 11.07.2019 між собою договір про надання телекомунікаційних послуг № ЗП-25/19, на умовах якого позивач зобов`язався надавати відповідачеві телекомунікаційні послуги, згідно з замовленнями відповідача, а відповідач зобов`язався оплачувати послуги позивача у порядку та у строки, які встановлено даним договором та Умовами надання телекомунікаційних послуг позивача (ПрАТ "Київстар") (надалі - договір).

Договором, зокрема, передбачено:

- перелік, обсяг послуг (у тому числі додаткових послуг оператора), технічні та організаційні умови їх надання зазначаються у замовленні до договору (за п.2 договору);

- оплата наданих послуг здійснюється до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим періодом, при цьому, розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата послуг здійснюється на підставі рахунків оператора або згідно з інформацією про належну до сплати вартість послуг у розрахунковому періоді за даними системи самообслуговування, що відповідач отримує самостійно (п.4);

- договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом чотирьох років (п.6);

- інші права та обов`язки сторін договору, порядок оплати та інші умови надання послуг вказано в Умовах надання телекомунікаційних послуг позивача, які є невід`ємною складовою договору та з якими абонент погоджується, укладаючи договір (п.10);

- замовлення до договору є додатком до договору (п.11).

Також, 11.07.2019 відповідач та позивач уклали замовлення № 1 "Замовлення на послуги комерційного контакт-центру смс-розсилка" до договору, за яким передбачено:

- основна послуга - розсилка sms-повідомлень (за п.3.1. замовленння);

- додаткові умови: кількість sms-повідомлень для розсилки - 50 000 в місяць, у разі, якщо абоненту знадобиться відправляти більшу кількість повідомлень, оператор, за замовченням, не обмежує кількість повідомлень для відправлення, при цьому, оператор здійснює розсипку sms-повідомлень цілодобово, в одному sms-повідомленні 70 символів кирилицею, та 160 символів латинськими літерами (п.3.6.);

- планова дата надання послуг - з 01.07.2019 (п.3.7.);

- вартість послуг "розсилка sms-повідомлень" становить 120грн, з урахуванням податку на додану вартість (надалі - ПДВ) (п.4.1.);

- вартість за доставлені sms-повідомлення на мережі Київстар та інші українські мережі мобільного зв`язку становить 0,25 грн. (без ПДВ) за 1 повідомлення (п.4.3.-п.4.4.);

- спосіб розрахунків - післяплата, зокрема, по щомісячних платежах (п.4.5.).

Поряд з цим, Умовами надання телекомунікаційних послуг позивача передбачено:

- у разі здійснення оплати послуг після їхнього надання, абонент зобов`язаний сплатити вартість послуг, що надав позивач, до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим (п.7.13.);

- за неналежне виконання або невиконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства, договору та зазначених умов (п.8.1.);

- у разі прострочення абонентом оплати послуг оператора, останній має право вимагати від абонента сплати пені у розмірі облікової ставки Національного Банку України від несплаченої у строк суми за кожен день прострочення (п.8.2.);

- нарахування пені здійснюється протягом усього часу існування заборгованості абонента перед оператором (п.8.3.).

На виконання вказаного договору позивач в період з 11.07.2019 по 31.07.2019 здійснював надання відповідачеві послуг згідно з замовленням № 1 від 11.07.2019 до договору. Загальна вартість послуг, які надано позивачем відповідачеві у вказаний часовий період на підставі договору, становить 213174,90грн. На оплату цих послуг відповідачеві було виставлено кілька рахунків-фактур, останній з яких № 5-999999999 від 30/11/2019. Дотепер відповідачем не сплачена вказана вартість послуг, а саме, 213174,90грн. а ні повністю, а ні частково.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо оплати послуг позивача вартістю 213174,90грн. у встановлений договором строк, позивачем нараховані відповідачеві 5917,09грн пені, 1450,81грн річних (3%) та 426,35грн інфляційних втрат за період прострочення оплати з 21.12.2019 по 12.03.2020, які позивачем не сплачено а ні повністю, а ні частково.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Щодо підстав виникнення та загального порядку виконання зобов`язань

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ст.63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги надаються на підставі договору між оператором і споживачем цих послуг, у відповідності до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Згідно з п.28 та п.29 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, із змінами та доповненнями (надалі - Правила) у разі затвердження форми договору про надання певних видів послуг або визначення умов публічного договору оператор повинен оприлюднити їх на своєму веб-сайті і в місцях продажу.

Щодо договірних зобов`язань між сторонами

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.72 Правил у разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду, при цьому, плата вноситься після отримання ним рахунка оператора, але не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором.

Щодо відповідальності за порушення грошових зобов`язань

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3 %) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України "Про телекомунікації" та п.72 Правил у разі затримки плати за надані оператором телекомунікаційні послуги споживачі цих послуг сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Наявність укладеного між сторонами справи договору від 11.07.2019 № ЗП-25/19 про надання телекомунікаційних послуг свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За результатами аналізу змісту положень даного договору, характеру правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (за визначенням таких зобов`язань у відповідності до ч.1 ст.179 Господарського кодексу України), які виникли між сторонами на підставі даного договору, суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою даний договір є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.901-903 Цивільного кодексу України.

Даний договір, зокрема, така його складова, як Умови надання телекомунікаційних послуг ПрАТ "Київстар", розроблені та затверджені позивачем у відповідності до чинного законодавства України, зокрема Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 та Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, затверджених рішенням № 624 від 29.11.2012 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Докази іншого у справі відсутні.

Уклавши з позивачем договір від 11.07.2019 №ЗП-25/19 про надання телекомунікаційних послуг, відповідач погодився з тим, що взаємовідносини між сторонами даного договору регулюються, зокрема, положеннями вказаних Умов надання телекомунікаційних послуг ПрАТ "Київстар", а також погодився з тим, що ці Умови є невід`ємною складовою даного договору.

Позивач виконав встановлені для нього законом (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України) та умовами договору від 11.07.2019 № ЗП-25/19 про надання телекомунікаційних послуг (п.1., п.2.), як для оператора телекомунікаційних послуг, зобов`язання перед відповідачем в частині надання відповідачеві протягом часового періоду з 11.07.2019 по 31.07.2019 телекомунікаційних послуг загальною вартістю 213174,90грн. згідно з замовленням № 1 від 11.07.2019 до договору. Докази іншого у справі відсутні.

Строк для оплати відповідачем на умовах договору вказаних послуг позивача сплив 20 серпня 2019 року. А з 21 серпня 2019 року відповідач є таким, що прострочив перед позивачем виконання грошового зобов`язання в розмірі вартості вказаних послуг, а саме, 213174,90грн., по оплаті цих послуг.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів погашення, повного або часткового, вказаної, в розмірі 213174,90грн., заборгованості перед позивачем з оплати телекомунікаційних послуг за договором від 11.07.2019 № ЗП-25/19 між ними про надання телекомунікаційних послуг.

Нездійснення відповідачем оплати вказаних послуг позивача вартістю 213174,90грн. є порушенням відповідачем встановлених для нього законом (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України), положеннями підзаконного нормативно-правового акту (п.72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295) та умовами договору від 11.07.2019 № ЗП-25/19 про надання телекомунікаційних послуг (п.1., п.4.), як для абонента телекомунікаційних послуг), зобов`язання перед позивачем в частині здійснення оплати таких послуг позивача на умовах укладеного між ними договору.

Щодо нарахування річних та інфляційних втрат

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо іншій розмір процентів річних не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідач не надав контррозрахунків заявлених до стягнення з нього 426,35грн інфляційних втрат та 1450,81грн річних (3%). Розрахунки заявлених до стягнення 426,35грн інфляційних втрат та 1450,81грн річних (3%) судом перевірено. Ці розрахунки виконані у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а розрахунок інфляційних витрат ще й, додатково, у відповідності до положень листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Щодо нарахування та стягнення пені

Неустойка (штраф, пеня) має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності. Відповідач не надав контррозрахунків заявленої до стягнення пені.

Розрахунок заявленої до стягнення пені в розмірі 5917,09грн судом перевірено, цей розрахунок відповідає положенням договору та приписам ст.ст.230,231 Господарського та ст.549 Цивільного кодексів України, ч.2 ст.36 Закону України "Про телекомунікації" та п.72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, узгоджуються з положеннями п.8.1.-п.8.3. Умов надання телекомунікаційних послуг позивача (ПрАТ "Київстар"), а також не містить арифметичних помилок.

Висновки суду

З урахуванням вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за договором від 11.07.2019 № ЗП-25/19 про надання телекомунікаційних послуг щодо оплати послуг позивача у встановлений договором строк, позовні вимоги про стягнення 213174,90грн основної заборгованості, 5917,09грн пені, 1450,81грн річних (3%), 426,35грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 13.03.2020 № 231625 у сумі 3314,54грн, які у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України "у спорах, що виникають при виконанні договорів.., судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог" покладаються на відповідача, оскільки позов задоволений повністю.

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скрипника Олега Михайловича (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" (місцезнаходження: 03113, м. Київ, вул.Дегтярівська, буд.53; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21673832) 213174,90грн основної заборгованості, 5917,09грн пені, 1450,81грн річних (3%), 426,35грн інфляційних втрат та 3314,54грн компенсації витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 07.09.2020

Суддя К.В. Соловйов