РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2020Справа № 910/10243/20

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/10243/20

за позовом Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод хімічного машинобудування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Ойл»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

15 липня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод хімічного машинобудування» (позивач) надійшла позовна заява № 18/291 від 08.07.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Ойл» (відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди № 010514 від 01.05.2014 року в розмірі 61 246,00 грн. (шістдесят одна тисяча двісті сорок шість гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором оренди № 010514 від 01.05.2014 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10243/20, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, але не менше строку карантину, встановленого Кабінетом Міністром України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 562 ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року у справі № 910/10243/20 вручено уповноваженому представнику відповідача - 20.07.2020 року.

30.07.2020 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 264/07 від 29.07.2020 року, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що додатковий договір від 28.02.2020 року до договору оренди № 010514 від 01.05.2014 року є недійсним, у зв`язку з недотриманням вимог ст. 793, 794 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо необхідності його нотаріального посвідчення та відповідної державної реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Коростенський завод хімічного машинобудування» (в подальшому змінено організаційно-правову форму на Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод хімічного машинобудування») (надалі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фаворит Ойл» (надалі - відповідач, орендар) укладено договір оренди № 010514 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування майно, та зобов`язується сплачувати орендодавцеві оренду плату.

В п. 1.2.1. договору визначено найменування майна, що орендується: склад паливно-мастильних матеріалів та ємності для зберігання паливо-мастильних матеріалів, що розташовані за адресою: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18, а саме:

- операторна - загальною площею 88,5 кв.м. - насосна станція для перекачки нафтопродуктів - загальною площею 130,8 кв.м;

- резервуари стальні, горизонтальні, циліндричні для автомобільного бензину - в кількості 16 шт. по 75 м. куб. кожен;

- резервуар № 1 стальний, вертикальний, циліндричний для дизельного палива - об`ємом 1000 м. куб.;

- резервуар № 2 стальний, вертикальний, циліндричний для дизельного палива - об`ємом 1000 м. куб.;

- резервуар № 3 стальний, вертикальний, без понтона для дизельного палива - об`ємом 3000 м. куб.;

- контейнер, об`ємом 10 м. куб.

Відповідно до п. 3.1. договору майно, що орендується, повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем протягом 10 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором.

Передання майна, що орендується, в оренду здійснюється сторонами за актом передання-приймання (п. 3.2. договору).

За умовами п. 4.1., 4.2., 4.3. договору майно, що орендується, вважається переданим орендареві з дати підписання акта передання-приймання майна. Строк оренди - з дати прийняття майна, що орендується за актом передання - приймання і до 01 квітня 2017 року. Строк оренди може бути змінений лише за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору.

На виконання умов договору оренди № 010514 від 01.05.2014 року орендодавець передав, а орендар прийняв склад паливно-мастильних матеріалів та ємності для зберігання паливо-мастильних матеріалів, що розташовані за адресою: м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18, а саме:

- операторна - загальною площею 88,5 кв.м. - насосна станція для перекачки нафтопродуктів - загальною площею 130,8 кв.м.;

- резервуари стальні, горизонтальні, циліндричні для автомобільного бензину - в кількості 16 шт. по 75 м. куб. кожен;

- резервуар № 1 стальний, вертикальний, циліндричний для дизельного палива - об`ємом 1000 м. куб.;

- резервуар № 2 стальний, вертикальний, циліндричний для дизельного палива - об`ємом 1000 м. куб.;

- резервуар № 3 стальний, вертикальний, без понтона для дизельного палива - об`ємом 3000 м. куб.;

- контейнер, об`ємом 10 м. куб., що підтверджується актом прийому-передачі від 01.05.2014 року. У вказаному акті зазначено, що на момент підписання акту, вище перераховане майно перебуває у задовільному стані і придатне для експлуатації.

Згідно з п. 5.1. договору орендна плата становить 30 000,00 грн. за місяць.

Відповідно до п. 5.2. договору орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця протягом 20 календарних днів з моменту надання акту виконаних робіт (наданих послуг).

Договір вважається укладеним та набирає чинності в порядку та строки визначені умовами цього договору. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього договору та діє до моменту визначеного умовами цього договору (п. 10.1., 10.2. договору).

В додатковому договорі від 01.04.2017 року до договору оренди сторони домовилися продовжити договір оренди № 010514 від 01 травня 2014 року на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди. Умови договору оренди № 01054 від 01 травня 2014 року залишаються чинними для сторін, у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше в договорі оренди, і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе. Угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення печатками та діє до 29 лютого 2020 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання.

В додатковому договорі від 28.02.2020 року до договору оренди сторони домовилися продовжити договір оренди № 010514 від 01 травня 2014 року на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди. Умови договору оренди № 010514 від 01 травня 2014 року залишаються чинними для сторін, у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше в договорі оренди, і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе. Угода набирає чинності з 01 березня 2020 року та діє до 31 січня 2023 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на несвоєчасну сплату відповідачем орендних платежів за договором оренди № 010514 від 01.05.2014 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за травень 2020 року у розмірі 61 246,00 грн.

Факт заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 61 246,00 грн. також підтверджується підписаним обома сторонами без заперечень актом звіряння взаємних розрахунків за договором оренди № 010514 від 01.05.2014 року, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.06.2020 року становить 61 246,00 грн.

Судом встановлено, що позивач, внаслідок неоплати заборгованості за договором оренди № 010514 від 01.05.2014 року, 25.06.2020 року звернувся до відповідача з претензією № 18/239 від 22.06.2020 року про сплату заборгованості за договором у розмірі 61 246,00 грн. Вказана претензія була отримана уповноваженою особою відповідача 25.06.2020 року за вх. № 29, про що свідчить відмітка у нижньому лівому куті на першому аркуші претензії.

У відповіді на претензію № 219/06 від 26.06.2020 року відповідач зазначив, що не може виконати зобов`язання за договором, так як додатковий договір від 28.02.2020 року, яким продовжено строк дії договору оренди є недійсним, у зв`язку з недотриманням нотаріальної форми та не здійснення державної реєстрації.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що договір оренди № 010514 від 01 травня 2014 року в судовому порядку не визнаний недійсним, тобто є чинним та обов`язковим для сторін.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

З огляду на положення пункту 5.2 договору, з урахуванням ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк оплати орендної плати є таким, що настав 22.06.2020 року.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення оплати орендної плати, тоді як відповідач доказів сплати такої заборгованості станом на день розгляду справи суду не надав.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 61 246,00 грн. та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

Наявним в матеріалах справи актом звіряння взаємних розрахунків за договором оренди № 010514 від 01.05.2014 року підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 61 246,00 грн.

Суд зауважує, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18).

Акти звіряння взаєморозрахунків є зведеними обліковими документами, які відображають загальну суму заборгованості на певну дату та фіксують стан розрахунків між сторонами.

При цьому, за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, з огляду на те, що додатковий договір від 28.02.2020 року до договору оренди № 010514 від 01.05.2014 року є недійсним, у зв`язку з недотриманням вимог щодо його нотаріального посвідчення та відповідної державної реєстрації, оскільки даним додатковим договором продовжено строк дії договору оренди більше, ніж на 3 (три) року.

Доводи відповідача судом не приймаються до уваги, з підстав того, що додатковий договір від 28.02.2020 року до договору оренди набирає чинності з 01 березня 2020 року та діє до 31 січня 2023 року, тобто діє менше, ніж 3 (три) роки, як зазначає відповідач. Оскарження додаткового договору від 28.02.2020 року чи визначення його недійсним в судовому порядку матеріали справи не містять, відтак додатковий договір від 28.02.2020 року до договору оренди в аспекті ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним та чинним.

Відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором оренди № 010514 від 01.05.2014 року в розмірі 61 246,00 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Ойл» (ідентифікаційний код 38130452, адреса: 04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 25Г) на користь Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод хімічного машинобудування» (ідентифікаційний код 00217679, адреса: 11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Б. Хмельницького, 18) грошові кошти: заборгованості за договором оренди № 010514 від 01.05.2014 року - 61 246,00 грн. (шістдесят одна тисяча двісті сорок шість гривень) та судовий збір - 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 15.09.2020р.

Суддя О.В. Котков