ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"10" вересня 2020 р. Cправа № 902/678/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Німенко О.І.,

прокурора - Ігнатова Р.Г.,

у відсутності решти учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури (пров. Цегельний, 8. м. Вінниця, 21020) в інтересах держави в особі Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації (вул. Мічуріна, 2, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (вул. Космічна, 21, офіс 1002, м. Харків, 61145)

про визнання додаткових угод недійсними,

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області у порядку загального позовного провадження розглядається справа №902/678/19 за позовом Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" про визнання додаткових угод недійсними.

В якості підстав заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що Вінницькою місцевою прокуратурою за результатами вивчення стану дотримання вимог чинного законодавства з питань здійснення публічних закупівель встановлено, що Відділом освіти Вінницької РДА з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи "Prozorro" проведено відкриті торги щодо закупівлі природного газу в обсязі 210 тис. кубічних метрів з очікуваною вартістю 3 131 100, 00 грн. За результатами проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" з ціновою пропозицією 1 892 520, 00 грн, з яким 18.01.2019 Відділом освіти Вінницької РДА укладено договір №19-246 на постачання природного газу.

23.01.2019 між ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" та Відділом освіти Вінницької РДА укладено додаткову угоду №1 до Договору №19-246 на постачання природного газу, відповідно до якої сторони збільшили ціну газу до 10% у зв`язку з підвищенням ціни природного газу на ринку.

25.01.2019 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №2 до Договору №19-246 на постачання природного газу, відповідно до якої сторони збільшили ціну газу до 10% у зв`язку з підвищенням ціни природного газу на ринку.

З огляду на вищезазначене, прокурор вважає, що вказані додаткові угоди №1 від 23.01.2019 та №2 від 25.01.2019 укладені з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а тому просить суд визнати їх недійсними.

Ухвалою суду від 21.11.2019 зупинено провадження у вказаній справі до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18, зобов`язано сторони повідомити Господарський суд Вінницької області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Так, ухвалою суду від 25.08.2020 на підставі клопотання Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури провадження у справі поновлено, враховуючи оприлюднення у ЄДРСР 20.07.2020 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Підготовче засідання призначено на 10.09.2020, про що відповідача повідомлено шляхом направлення ухвали рекомендованою поштовою кореспонденцією, прокурора та позивача - шляхом направлення ухвали на офіційні адреси електронної пошти.

У судове засідання 10.09.2020 з`явився прокурор, інші учасники справи правом участі у судовому засіданні не скористалися.

Проаналізувавши спірні правовідносини сторін суд враховує, що спір у справі №902/678/19, з поміж іншого, пов`язаний з реалізацією прокурором повноважень відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, щодо представництва інтересів держави в суді. Дана обставина і слугувала підставою для зупинення провадження у справі до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18.

Так, перед Великою Палатою Верховного Суду постали такі питання: 1) чи повинен прокурор доводити бездіяльність компетентного органу або ж достатньо простого посилання на таку бездіяльність у позові при обґрунтуванні підстав для представництва; 2) якими доказами прокурор має доводити бездіяльність компетентного органу; 3) чи зобов`язаний прокурор перед зверненням до суду з`ясовувати причини бездіяльності такого органу або ж достатньо доведення самого факту бездіяльності без зазначення і доведення суду її причин.

За результатами касаційного провадження у справі № 912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 викладено, зокрема, такі правові висновки.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Як слідує з матеріалів справи, Вінницька місцева прокуратура листом №91/6739вих19 від 13.08.2019 звернулася до Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації про намір на підставі та в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" звернутися до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою в інтересах держави в особі відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (а.с. 41, т.1). При цьому вже 16.08.2019, не надавши Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації розумного строку на відповідне реагування, до Господарського суду Вінницької області подана позовна заява Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" про визнання додаткових угод недійсними.

Окремо суд зазначає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 18.08.2020 у справі №914/1844/18, від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

Разом з тим із поданих у справі доказів не вбачається ні бездіяльності, ні неналежного виконання обов`язків щодо захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень - Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації. При цьому на момент звернення з позовом до суду прокурором взагалі не з`ясовано позиції органу щодо можливості самостійного звернення чи не звернення, що суперечить ст. 23 Закону "Про прокуратуру", позаяк Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації не надано розумного строку прореагувати на лист Вінницької місцевої прокуратури №91/6739вих19 від 13.08.2019. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Більше того матеріали справи не містять доказів того, що компетентний орган не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом, а сама по собі обставина не звернення з позовом без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави, при цьому лист яким прокурор повідомив відповідний орган про звернення до суду від його імені не свідчить про дотримання абз.3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.08.2020 у справі №914/1844/18).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Відповідно ч.2 ст.226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на викладене, за відсутності відповідного клопотання прокурора питання про повернення сплаченого судового збору наразі судом не вирішується.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 232-235, 242, 326 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Вінницької районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" про визнання додаткових угод недійсними у справі №902/678/19 - залишити без розгляду.

2. Відповідно до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

3. За приписами п.14 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено окремо від рішення суду до Північно-західного апеляційного господарського суду.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник ухвали надіслати учасникам процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 14.09.2020.

Суддя А.А. Тварковський

1 - до справи;

2 - Вінницькій місцевій прокуратурі (пров. Цегельний, 8. м. Вінниця, 21020);

3 - Відділу освіти Вінницької РДА (вул. Мічуріна, 2, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227);

4 - ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (вул. Космічна, 21, офіс 1002, м. Харків, 61145).