ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"10" вересня 2020 р. Справа № 911/2601/20

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» від 07.09.2020 про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Соната фінанс»

про витребування майна з чужого незаконного володіння

без повідомлення учасників справи

встановив:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» (далі - заявник, ТОВ «Аверс-сіті») з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Соната фінанс» (далі - ТОВ «ФК Соната фінанс»), витребувати від ТОВ «ФК Соната фінанс» на користь ТОВ «Аверс-сіті» квартиру № 173, яка знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 26, корп. 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, заявник посилається на такі обставини:

- 17.04.2014 ТОВ «Аверс-сіті» зареєструвало в ДРРПНМ право власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- 03.01.2018 державний реєстратор Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Горкова Ольга Володимирівна на підставі свідоцтва, серія та номер: 863 від 10.07.2017 видане приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчіковим І.В., зареєструвала право власності на квартиру за ОСОБА_1 ;

- 07.03.2018 приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович на підставі: протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Коцюбинське-сіті» (далі - ТОВ «Коцюбинське-сіті») від 16.02.2018, акта приймання-передачі нерухомого майна, що є внеском до статутного капіталу товариства № 1/173 від 20.02.2018, зареєстрував право власності на квартиру за ТОВ «Коцюбинське-сіті»;

- 15.06.2018 між ТОВ «Коцюбинське-сіті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Соната фінанс» (далі - ТОВ «ФК Соната фінанс») було укладено договір іпотеки щодо квартири АДРЕСА_1 ;

- 16.11.2018 TOB «ФК Соната фінанс» зареєструвало за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі вимоги про сплату, заяви іпотекодавця про згоду на реєстрацію переходу права власності, висновку про вартість майна, договору іпотеки.

Посилаючись на відсутність факту нотаріального посвідчення та видачі ОСОБА_1. свідоцтва від 10.07.2017 № 863 приватним нотаріусом Копейчиковим І.В., ТОВ «Аверс-сіті» стверджує про вибуття квартири з його володіння, як власника цього майна, що стало підставою для пред`явлення індикаційного позову.

Одночасно з позовною заявою ТОВ «Аверс-сіті» подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09.

Обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на на те, що за наслідком отримання рішення суду про задоволення позову та витребування на користь ТОВ «Аверс-сіті» квартири № 173 таке рішення буде підставою для державної реєстрації права власності. Однак, як вважає ТОВ «Аверс-сіті», якщо в процесі розгляду справи зміниться власник квартири, яким наразі є ТОВ «ФК Соната фінанс», у такому разі ТОВ «Аверс-сіті» не зможе зареєструвати право власності на підставі рішення суду у даній справі, натомість буду змушене звернутись з аналогічним позовом до нового власника.

Заявник звертає увагу суду на те, що у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа № 367/888/19 за позовом ТОВ «Аверс-сіті» з віндикаціною вимогою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю ОСОБА_1 , який на підставі свідоцтва зареєстрував за собою право власності та відчужив квартиру на користь ТОВ «Коюбинське-сіті», а те на ТОВ «ФК Соната фінанс», останнє - на подружжя Цілих.

Проте, як указує заявник, першочергово віндикаційна вимога була пред`явлена до ТОВ «ФК Соната фінанс».

ТОВ «Аверс-сіті» зазначає, що 06.02.2019 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було накладено арешт на квартиру, яка є предметом спору у справі № 367/888/19.

У подальшому, як стверджує заявник, 12.09.2019 ТОВ «ФК Соната фінанс» уклало договір купівлі-продажу квартири 40 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 хоча знало про існування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.02.2019 у справі № 367/888/19, відповідно до якої ТОВ «ФК Соната фінанс» заборонялося вчиняти будь-які дії по відчуженню квартири. За таких обставин суд залучив до участі у справі належних відповідачів та наклав арешт на квартиру.

На підставі зазначеного ТОВ «Аверс-сіті» вважає необхідним накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 з подальшим направленням ухвали державному реєстратору для виконання, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у даній справі можуть потягнути не тільки до зміни відповідача, але й до зміни юрисдикції суду.

Частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або може звернутись.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. При цьому обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з поданої заяви ТОВ «Аверс-сіті» просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, яке заявлено до витребування у поданій позовній заяві.

Арешт майна - це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заявляючи необхідність застосування накладення арешту, заявник припускає, що особа, якій належить спірний об`єкт нерухомого майна на момент звернення до суду, може його відчужити на користь третіх осіб без будь-яких обмежень, в результаті чого буде неможливим виконання рішення суду про витребування майна.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Аверс-сіті» про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Твердження заявника про можливий продаж спірної квартири грунтується лише на припущенннях заявника та власних міркуваннях. До заяви не додано будь-яких доказів, які б вказували про вчинення ТОВ «ФК Соната фінанси» будь-яких дій, направлених на реалізацію спірного майна.

Посилання заявника на обставини відчуження ТОВ «ФК Соната фінанс» майна, яке є предметом розгляду у справі Ірпінського міського суду Київської області за № 367/888/19, не свідчить про наміри ТОВ «ФК Соната фінанс» здійснити відчуження квартири № 173, про витребування якої заявлено у даній справі. Крім того встановлення факту належності спірного об`єкта нерухомого майна позивачу потребує доведення, тому твердження ТОВ «Аверс-сіті» не є безспірними.

При цьому судом враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обгрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі № 914/120/19.

Слід також зазначити, що встановлення правового статусу, належності майна, що є предметом позову, буде здійснюватися судом на стадії можливого розгляду справи по суті, після дослідження та оцінки поданих сторонами доказів, що виключає можливість суду надавати оцінку та формулювати висновки щодо вказаних обставин до відкриття провадження у справі.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість та недоведеність, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 136-140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті» у задоволенні заяви від 07.09.2020 про забезпечення позову.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін