ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2020 р. Справа № 910/9739/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2020 р. (повний текст складено 22.06.2020 р.)

у справі № 910/9739/19 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Техноблок"

про стягнення 454 629,41 грн.,

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" та товариства з обмеженою відповідальністю "Техноблок"

про визнання недійсними договорів,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" (далі - ТОВ "Імекс-Мерчендайз") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" (далі - ТОВ "Фрам-Лайн") про стягнення 454 629,41 грн., з яких: 349 740,00 грн. боргу, 46 655,32 грн. інфляційних втрат, 8 365,00 грн. 3 % річних та 49 869,09 грн. пені.

28.08.2019 р. до господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "Фрам-Лайн" до ТОВ "Імекс-Мерчендайз" та ТОВ "Техноблок" про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги від 01.07.2019 р. зі всіма додатками до нього, які укладені між ТОВ "Імекс-Мерчендайз" та ТОВ "Техноблок" (враховуючи заяву про зміну підстав позову від 14.01.2020 р.).

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.06.2020 р. у справі № 910/9739/19 відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

19.06.2020 р. до господарського суду міста Києва надійшла заява від ТОВ "Імекс-Мерчендайз" про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій позивач за первісним позовом просив стягнути з ТОВ "Фрам-Лайн" судові витрати на правову допомогу у сумі 32 000,00 грн., понесені заявником у зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2020 р. у справі № 910/9739/19 заяву ТОВ "Імекс-Мерчендайз" про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Фрам-Лайн" на користь ТОВ "Імекс-Мерчендайз" 32 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що відмова у задоволенні зустрічного позову означає, що понесені відповідачем за зустрічним позовом витрати на правничу допомогу відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), покладаються на позивача за зустрічним позовом, тобто на ТОВ "Фрам-Лайн" у повному обсязі, з огляду на їх співмірність із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, що відповідає критерію реальності витрат та розумності їх розміру.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Фрам-Лайн" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу.

Наводячи підстави скасування судового акту, апелянт зазначав, що ТОВ "Імекс-Мерчендайз" заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу, які товариство понесло за зустрічним позовом, при цьому подання зустрічного позову, було обумовлено поданням безпідставного первинного позову, який судом залишено без задоволення. У разі відхилення первісного позову заявник не має права претендувати на відшкодування витрат на правничу допомогу по даній справі, адже спір вирішено на користь ТОВ "Фрам-Лайн".

При цьому, процесуальне законодавство не передбачає механізму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за зустрічним позовом на користь особи щодо якої винесено рішення про відмову в задоволенні первісного позову.

Апелянт також стверджував, що матеріали справи не містять доказів надання ТОВ "Імекс-Мерчендайз" правничої допомоги по даній справі адвокатським об`єднанням "Щиглов і партнери", як і доказів юридичного зв`язку між адвокатом Руденко А.О. та цим об`єднанням, не доведено, що адвокат, здійснюючи представництво товариства діяв в інтересах адвокатського об`єднання.

Водночас, наданий договір про правову допомогу не містить детального переліку та обсягу юридичних послуг та/або правової допомоги, їх вартість та формулу визначення, яка повинна бути узгоджена між сторонами, і, на переконання апелянта, вартість наданих послуг є завищеною. З огляду на прийняття судом першої інстанції процесуального рішення у формі ухвали щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, якою стягнуто з відповідача за первісним позовом понесених позивачем за первісним позовом витрат на правничу допомогу, на думку скаржника, є наслідком недотриманням судом першої інстанції вимог статті 244 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Андрієнко В.В., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 19.08.2020 р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 р., у зв`язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Андрієнко В.В. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 оголошено перерву до 26.08.2020 р.

У судовому засіданні 27.08.2020 р. апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ним ухвалу.

Представник ТОВ "Імекс-Мерчендайз" надав свої пояснення щодо апеляційної скарги.

ТОВ "Техноблок" не взяло участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції, хоча було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду, неявка представників вказаного товариства не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно приписів статті 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення судом першої інстанції рішення, ТОВ "Імекс-Мерчендайз" звернулось із заявою про відшкодування з ТОВ "Фрам-Лайн" понесених витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом цієї справи.

Зі змісту статті 244 ГПК України випливає, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (ч. 3).

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4).

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5).

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Виходячи з аналізу наведених норм, додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення і у разі його скасування ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 16.04.2018 р. у справі № 923/631/15, від 23.01.2020 р. у справі № 910/20089/17.

Отже, за результатами розгляду даної заяви, суд першої інстанції мав ухвалити додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення, як передбачає частина 5 статті 244 ГПК України.

Натомість, як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, розглянувши подану ТОВ "Імекс-Мерчендайз" заяву щодо розподілу судових витрат, дійшов висновку про її задоволення, та прийняв не додаткове рішення, а ухвалу, якою було стягнуто з ТОВ "Фрам-Лайн" на користь ТОВ "Імекс-Мерчендайз" 32 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, суд фактично розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та постановив ухвалу з порушенням норм процесуального законодавства, а саме статті 244 ГПК України, якою чітко визначено правове регулювання механізму реалізації повноважень суду щодо розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення.

Також слід зазначити, що рішення за наслідками розгляду справи було прийнято у відкритому судовому засіданні, проте розгляд вказаної вище заяви про розподіл судових витрат господарським судом в порушення положень статті 221 та частини 3 статті 244 ГПК України був здійснений без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню як така, що прийнята усупереч нормам процесуального права.

При цьому, постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 р. у справі № 910/9739/19 апеляційну скаргу ТОВ "Фрам-Лайн" залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ТОВ "Імекс-Мерчендайз" на рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2020 р. у справі № 910/9739/19 задоволено частково; рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2020 р. у справі № 910/9739/19 скасовано в частині відмови у задоволенні первісного позову та прийнято нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги ТОВ "Імекс-Мерчендайз" задоволено частково; в іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2020 р. у справі № 910/9739/19 щодо відмови у задоволенні зустрічного позову залишено без змін.

Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тож, судом апеляційної інстанції за результатами прийняття постанови, якою скасовано рішення та прийнято нове, здійснюється новий розподіл судових витрат, а отже заява ТОВ "Імекс-Мерчендайз" про відшкодування витрат на правову допомогу понесених у суді першої інстанції по суті у даній постанові не розглядається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2020 р. у справі № 910/9739/19 задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2020 р. у справі № 910/9739/19 скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 11.09.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

О.І. Поляк