ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 Справа № 917/733/20

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро", вул. Академіка Вільямса, буд. 6Д, оф. 43, м. Київ, 03189

до Фізичної особи - підприємця Губанова Геннадія Євгенійовича, АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів.

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Мусійченко Т.С.

Представники:

від позивача: Богатирьов С.В. (адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1197 від 09.12.2003, довіреність № 45 від 28.10.2019);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" (далі - позивач/ ТОВ "Глобал-Агро") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця Губанова Геннадія Євгенійовича (далі - відповідач/ ФОП Губанов Г.Є.) 443059,70 грн. вартості майна переданого на зберігання. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору відповідального зберігання майна № 11062018.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.05.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 17.06.2020.

Ухвалою від 17.06.2020 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, розгляд справи відкладено на 07.07.2020.

07.07.2020 підготовче засідання відкладено на 05.08.2020.

Ухвалою від 05.08.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.09.2020.

В судове засідання 02.09.2020 відповідач не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Копія ухвали суду від 05.08.2020 направлена на адресу відповідача, повернулася до суду не врученою з відміткою поштового відділення Укрпошти "за закінченням строку зберігання". Адреса, на яку направлялася копія вказаної ухвали (вул. Красіна (Троїцька), 78, кв. 111, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) відповідає адресі відповідача вказаній ним особисто у наявних в матеріалах справи клопотаннях.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи по суті. Неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач відзив на позов не надав, в зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 02.09.2020 під час розгляду справи по суті представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2018 між позивачем (поклажодавець за договором) та відповідачем (зберігач за договором) був укладений договір відповідального зберігання майна № 11062018 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Згідно п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього Договору майно, що визначене у акті приймання передачі майна, що є невід`ємною частиною цього Договору. Місце зберігання майна: м. Кременчук, вул. Макаренко, 38, вул. Макаренко, 36 (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. п. 1.3, 1.4 Договору приймання майна на відповідальне зберігання та повернення його з відповідального зберігання здійснюється Сторонами за актами приймання - передачі, які є невід`ємною частиною цього Договору. Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання згідно з цим договором, його кількість, вартість та комплексність визначаються Сторонами у актах приймання-передачі.

Згідно п. 2.1 Договору збрігач зобов`язаний:

- вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності майна протягом строку зберігання;

- зберігати майно з дотриманням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження майна Поклажодавця;

- нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження майна Поклажодавця, переданого на зберігання Зберігачеві, його комплектність у відповідності із цим Договором та чинним в Україні законодавством з моменту одержання майна від Поклажодавця та до моменту його повернення Поклажодавцеві;

- повернути майно Поклажодавцеві за першою вимогою останнього.

Якщо при прийманні Зберігачем майна виявляться пошкодження або недоліки, Зберігач зобов`язаний письмово повідомити Поклажодавця про такі порушення. Якщо Зберігач своєчасно не повідомить про це Поклажодавцеві, він несе відповідальність за збитки, спричинені Поклажодавцеві через таке неповідомлення (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 4.1, п. 4.2 Договору плата за зберігання майна становить 10 грн. на рік та підлягає сплаті на користь Зберігача шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок протягом 10 днів після повернення майна з відповідального зберігання. Розмір плати за зберігання може змінюватись лише за згодою сторін та такі зміни оформлюються додатковою угодою.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу на зберігання майно:

- по акту приймання-передачі майна № 01 від 06.07.2018 на суму 353094,95 грн.;

- по акту приймання-передачі майна № 01/2 від 11.10.2018 на суму 15964,75 грн.;

- по акту приймання-передачі № 02 від 29.10.2018 на суму 74000,00 грн.

Всього передано на зберігання майно на суму 443059,70 грн.

Згідно п. 7.1, п. 7.2 Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2018 року.

Позивач у позові зазначає, що враховуючи закінчення 31.12.2018 строку дії договору зберігання він починаючи з грудня 2018 року неодноразово звертався на адресу відповідача із вимогами повернути прийнятий на зберігання товар, які залишалися незадоволеними. З огляду на це 07.04.2020 позивач звернувся до відповідача із письмовою вимогою № 21 від 06.04.2020 про повернення переданого на зберігання майна, або відшкодування його вартості у разі відсутності (втрати) майна (копія вимоги та докази її направлення відповідачу - в матеріалах справи).

Крім цього, позивачем надано копію опису вкладення у цінний лист про направлення відповідачу вимоги про повернення майна вих. № 17.01.19-2 від 17.01.2019 з відбитком штемпелю відділення Укрпошти від 17.01.2019.

Відповідно до змісту вимоги № 21 від 06.04.2020 позивач вимагав негайно повернути належне йому майно на загальну суму 443 059,70 грн. в асортименті та кількості, що зазначені в актах приймання-передачі майна № 01 від 06.07.2018, № 01/2 від 11.10.2018 та № 02 від 29.10.2018. Про час та дату готовності передати позивачу майно, що має знаходитись на зберіганні у відповідача, йому було запропоновано невідкладно повідомити позивача письмово, втім станом на 24.04.2020 року жодних повідомлень про готовність повернути товар на адресу позивача не надходило.

Позивач стверджує, що відповідач не повернув йому товар переданий на зберігання та не надав будь-яких доказів наявності у нього на складі належного позивачу майна.

Відповідно до п. 5.3 Договору Зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з моменту передання майна на зберігання і до моменту його повернення Поклажодавцеві. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження майна, яке передане на зберігання, або його частини, Зберігач повинен за свій рахунок відшкодувати Поклажодавцеві завдану шкоду.

В зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість переданого останньому товару у розмірі 443059,70 грн.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання за договором зберігання.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Згідно ст. 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем відповідачу на зберігання відповідно до умов Договору товару на суму 443059,70 грн.

Згідно умов Договору строк його дії закінчується 31 грудня 2018 року.

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачем до позивача з вимогою забрати майно зі зберігання після закінчення строку дії Договору.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення переданого на зберігання майна, яку відповідач не виконав.

Згідно ст. 949 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності (ч. ч. 1, 3 ст. 950 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Відповідно до п. 5.3 Договору Зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з моменту передання майна на зберігання і до моменту його повернення Поклажодавцеві. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження майна, яке передане на зберігання, або його частини, Зберігач повинен за свій рахунок відшкодувати Поклажодавцеві завдану шкоду.

Суд зазначає, що на вимогу про повернення майна позивачу відповідач майно не передав, а також не повідомив про наявність у нього майна позивача переданого на зберігання за Договором. Таким чином у суду є підстави вважати таке майно втраченим.

Відповідно до умов Договору у випадку втрати майна відповідач повинен відшкодувати позивачу завдану шкоду.

Оскільки вартість неповерненого майна складає 443059,70 грн., то вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної суми є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Губанова Геннадія Євгенійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Агро" (вул. Академіка Вільямса, буд. 6Д, оф. 43, м. Київ, 03189; ) 443059 грн. 70 коп. вартості майна, переданого на зберігання, 6645 грн. 90 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 09.09.2020.

Суддя О.С. Семчук