ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" вересня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/2266/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс"
про стягнення сплаченого страхового відшкодування в сумі 5.987,73 грн
за участю представників

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 до господарського суду Харківської області звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" вул. Саксаганського, 70 м.Київ, 01032, ) та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (Мельникова,23 м.Харків, 61002, , розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5.987,73 грн. та судовий збір.

Ухвалою від 20.07.2020 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 11.08.2020 р. о 10:20. Розгляд справи відкладався з метою забезпечення повного та всебічного встановлення обставин по справі.

08.09.2020 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за відсутності представника позивача (вх. 3324).

14.09.2020 р. через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та вказує, що відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, якщо особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (ст. 1194 ЦК України). Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. При цьому, ані позовна заява, ані додані до неї матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу перерахування позивачем страхового відшкодування потерпілому, так як і не містить жодного належного та допустимого доказу проведення ремонтних робіт пошкодженого автомобіля. Звіт про оцінку майна позивачем не складено та до матеріалів справи не долучено.

Відповідач вказує, що позивач як на єдиний доказ виконання робіт підрядною організацією посилається на Рахунок-фактуру № АХ0-001092 від 08 лютого 2019р., який не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а отже не може вважатися належним доказом ремонту автомобіля у справі. При цьому платіжне доручення № 128836 від 27.12.2019 року, долучене до матеріалів справи у якості доказу перерахування позивачем суми страхового відшкодування на користь потерпілого, у сумі 194335,89 грн. (призначення платежу: на ремонт транспортних засобів зг. дог. 14112016 від 13/12/2016 р.) не може вважатися належним доказом у справі, оскільки не містить жодних посилань на перерахування коштів саме як страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування транспортних засобів № 032012/0000001 або страхового акту № 00287654 від 28.02.2019 року та складене через 10 місяців після видачі Рахунку-фактури № АХО-001092 від 08 лютого 2019 р. тобто із порушенням триденного строку, протягом якого Рахунок-фактура № АХ0-001092 був дійсним. Окрім того, до матеріалів справи не долучено Акт виконаних робіт, що, в свою чергу, свідчить про відсутність законних підстав для перерахування позивачем на рахунок підрядного підприємства страхового відшкодування у розмірі 14667,05 грн. (у т.ч. ПДВ - 2444,51 грн.), про стягнення якого складена дана позовна заява.

Також, відповідач зазначав, що відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Між тим, долучені до матеріалів справи документи не містять доказів фактичного здійснення ремонту автомобіля, а також документу на підтвердження того, що ДП «АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ» є платником податку на додану вартість.

У призначене на 14.09.2020 р. судове засідання сторони своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд звертає увагу сторін на те, що згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

З огляду на наведене, керуючись принципом змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом з метою створення сторонам умов для належного та повного встановлення обставин по справі і викладення доводів, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 202, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на "17" вересня 2020 р. о 12:30

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, 2-й поверх, зал №211).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.С. Лаврова