УХВАЛА

09 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/2315/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я.

учасник справи:

боржник - Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України,

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія",

арбітражний керуючий, розпорядник майна - Татіщев Олександр Євгенович,

розглянувши матеріали касаційної скарги розпорядника майна Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України Татіщева О.Є.

на ухвалу Господарського суду Харківської області

від 01.04.2020

у складі судді Усатого В.О.,

та постанову Східного апеляційного господарського суду

від 23.06.2020

у складі колегії суддів: Пелипенко Н.М., - головуючий, суддя - Барабашова С.В., суддя - Істоміна О.А.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія",

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядник майна Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України Татіщев О.Є. (далі - Татіщев О.Є., заявник), 16.07.2020 звернувся, з касаційною скаргою до Верховного Суду на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі № 922/2315/16.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2315/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.08.2020.

У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2315/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.09.2020.

Однак касаційна скарга не відповідає вимогам статей 290, 291 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник не погоджується з постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 якою, ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020, зокрема, щодо відмови у задоволенні заяви про визнання неправомірним та спростування майнових дій боржника - скасовано, провадженні у справі у цій частині закрито.

Відповідно до підпункту 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення із заявою про спростування майнових дій боржника, ставка судового збору за подання заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство, становила 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 був встановлений у розмірі 1 921, 00 грн.

Отже, звертаючись 16.07.2020 з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 прийняту за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 01.04.2020, заявнику належало сплатити 7 684, 00 (200% від 3842 (1921*2).

Разом з тим, заявником не додано доказів сплати судового збору, за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі № 922/2315/16.

Крім того, відповідно до ст. 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

До відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам у справі.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Комплексний аналіз вищевказаних норм свідчить, що обов`язок надсилання копії касаційної скарги сторонам у справі, з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою касаційною скаргою, кореспондується з аналогічним обов`язком іншої сторони (або іншого учасника справи) надіслати всім іншим учасникам судового розгляду зазначеної справи копії відзиву з метою забезпечення їх права ознайомитись з цим відзивом, в чому і полягає забезпечення рівності процесуальних прав та обов`язків сторін та інших учасників справи.

До касаційної скарги арбітражного керуючого Татіщева О.Є. взагалі не додано доказів направлення копії касаційної скарги учасникам справи.

Крім того, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга арбітражного керуючого Татіщева О.Є. зводиться до незгоди з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, містить посилання на окремі норми матеріального та процесуального права та правові позиції Верховного Суду, однак її зміст не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не зазначено відповідну підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 7684, 00 грн., надати докази направлення копії касаційної скарги всім іншим учасникам справи про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України, листом з описом вкладення та зазначити підстави касаційного оскарження, відповідно до приписів пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, суддя Верховного Суду, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу розпорядника майна Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України Татіщева О.Є. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі № 922/2315/16 залишити без руху.

2. Надати розпоряднику майна Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України Татіщеву О.Є. строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити розпоряднику майна Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України Татіщеву О.Є., що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду В.Я. Погребняк