ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. Справа№ 910/16384/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання : Кубей В.І.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Закриничний В.В.;

від відповідача за первісним позовом: Топчій С.М.,

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та Приватного підприємства "Квазар-1"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року (повний текст складено 04.12.2019 року)

у справі № 910/16384/18 (суддя: Ковтун С.А.)

за позовом Приватного підприємства "Квазар-1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг"

про стягнення 328593,00 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг"

до Приватного підприємства "Квазар-1"

про стягнення 83 143,76 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Квазар-1" (далі - позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" (далі - відповідач за первісним позовом) про стягнення з відповідача на користь позивача 328593,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за первісним позовом не в повному обсязі оплатив роботи, виконані позивачем за договором підряду №24.LN від 01.03.2017 року, внаслідок чого у відповідача за первісним позовом утворилась заборгованість в сумі 328593,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" подало зустрічний позов до Приватного підприємства "Квазар-1" про стягнення 83143,76 грн, з яких: 19 800 грн збитків, 63 343,76 грн боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення збитків, позивач за зустрічним позовом посилався на те, що внаслідок невиконання відповідачем за зустрічним позовом умов договору в частині усунення виявлених недоліків виконаних робіт, позивачу за зустрічним позовом завдано збитків, якими є витрати останнього на оплату третій особі вартості робіт з усунення недоліків. Позовні вимоги про стягнення боргу мотивовані тим, що відповідач за зустрічним позовом не здійснив оплату генпідрядних послуг, наданих за договором.

Суд першої інстанції, своєю ухвалою від 08.02.2019 року прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним, постановив здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Господарський суд міста Києва позов Приватного підприємства "Квазар-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" задовольнив частково та присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" на користь Приватного підприємства "Квазар-1" 133 360,69 грн боргу, 2001,10 грн судового збору та 16240,00 грн витрат на правову допомогу, в іншій частині первісного позову відмовив; позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" до Приватного підприємства "Квазар-1" задовольнив частково та присудив до стягнення з Приватного підприємства "Квазар-1" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" 63343,76 грн заборгованості, 1463,03 грн судового збору, в іншій частині зустрічного позову відмовив своїм рішенням від 07.10.2019 року (повний текст складено 04.12.2019 року).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в даній справі в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного підприємства "Квазар-1" до Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" до Приватного підприємства "Квазар-1" задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Крім того, скаржник вказав, що акти на які посилається суд не є підставою оплати, відповідно до умов договору та крім того не містять жодних даних щодо обсягу та вартості таких робіт, адже є проміжним документом, що підписується сторонами до фактичної їх здачі за актом форми КБ2-КБ3.

Також, за твердженням скаржника суд першої інстанції неправомірно не взяв до уваги паспорти якості на бетон, що поставлявся, відповідно доводи Приватного Підприємства «Квазар -1» щодо неналежної якості бетону є нікчемними.

Крім того, скаржник вказав, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги приватного Підприємства «Квазар-1», що до стягнення вартості правничої допомоги, оскільки додані позивачем докази не доводять, ані вартості отриманої позивачем правової допомоги, ані самого факту здійснення оплати вказаних у клопотанні сум грошових коштів відповідному фахівцю у галузі права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2020 року справу № 910/16384/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі № 910/16384/18 своєю ухвалою від 20.01.2020 року.

Крім того, не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Квазар-1" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в даній справі в частині незадоволення первісного позову та прийняти нове рішення, яким позовні Приватного підприємства "Квазар-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник вказав, що відповідач прийняв пропозиції на запропонованих нами умовах викладених в додатковій угоді №3, яка була направлена на його адресу, та сприяв виконанню передбачених в ній робіт.

При цьому, скаржник наголошує, що види та обсяги робіт виконані відповідно до додаткової угоди №3, але з запізненням у два місяці, після їх виконання та приймання.

Також, за твердженням скаржника суд першої інстанції не дав оцінку доказам виконання робіт які не ввійшли в додаткову угоду №2, всього на суму 193053,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2020 року справу № 910/16384/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Квазар-1" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі № 910/16384/18 та призначив до спільного розгляду справи своєю ухвалою від 20.01.2020 року.

Північний апеляційний господарський суд голосив перерву у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та Приватного підприємства "Квазар-1" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі № 910/16384/18 своєю ухвалою від 20.02.2020 року.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/16384/18 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.

Північний апеляційний господарський суд призначив розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та Приватного підприємства "Квазар-1" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі № 910/16384/18 на 07.04.2020 року, своєю ухвалою від 11.03.2020 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 року повідомлено учасників справи № 910/16384/18, що розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та Приватного підприємства "Квазар-1" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі № 910/16384/18 не відбувся 27.04.2020 року.

Північний апеляційний господарський суд повідомив учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 08.09.2020 року, своєю ухвалою від 25.02.2020 року.

У судовому засіданні 08.09.2020 року представник Приватного підприємства "Квазар-1" підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати в частині незадоволення первісного позову та прийняти нове рішення, яким позовні Приватного підприємства "Квазар-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" задовольнити повністю, відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг".

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного підприємства "Квазар-1" до Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" до Приватного підприємства "Квазар-1" задовольнити повністю, відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг".

Представники сторін своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзиви на апеляційні скарги не надали, що згідно з ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та Приватного підприємства "Квазар-1" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 01.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" (генеральний підрядник) та Приват7нирм підприємством "Квазар-1" (підрядник) було укладено договір підряду № 24.LN (далі - договір), відповідно до умов якого генеральний підрядник доручає, а підрядник зобов`язується за завданням генерального підрядника та згідно з будівельними нормами виконати на свій ризик, власними та залученими силами і своїми матеріально-технічними засобами комплекс бетонних робіт на об`єкті "Будівництво заводу кабельної продукції LEONI по вул. І.Шарлая в м. Коломия Івано-Франківської області" (далі - об`єкт) відповідно до умов цього договору, додатків та додаткових угод до нього, які є невід`ємною частиною договору, ліквідувати недоробки та дефекти, що виявлені в ході виконання робіт, приймання робіт генеральним підрядником або протягом гарантійного строку та передати закінчені роботи генеральному підряднику, а генеральний підрядник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.

Згідно п. 1.2 договору, перелік (об`єм та кількість) робіт зазначено у додатку №1 до договору - "Договірна ціна".

Відповідно до п. 1.4 договору всі додаткові роботи, не обумовлені у додатку №1, виконуються підрядником на підставі додаткових угод, підписаних сторонами.

У зв`язку з необхідністю змінити обсяги робіт, передбачених в договірній ціні (додаток 1 до договору) Приватне підприємство "Квазар-1" та Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" уклали додаткову угоду №1 до договору від 28.06.2017 року (далі - додаткова угода №1) та додаткову угоду №2 до договору від 18.09.2017 року (далі - додаткова угода №2).

Так, з урахуванням змін, внесених до договору відповідно до додаткової угоди №2, договірна ціна, зазначена у додатку № 1 до договору становить 227172,33 грн.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що загальна вартість виконання повного комплексу робіт визначається, виходячи з договірної вартості окремих видів робіт, узгодженої сторонами в установленому договором порядку та вказується в "Договірній ціні" (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. договірна ціна є твердою.

За умовами пунктів 2.2 та 2.3 договору зміна договірної ціни можлива у разі зміни генеральним підрядником обсягів робіт відповідно до взаємних домовленостей сторін. Зміна договірної ціни оформляється сторонами лише шляхом укладання додаткових угод. Додаткові угоди повинні бути оформлені у письмовому вигляді та укладені сторонами до початку виконання додаткових робіт.

Відповідно до п. 6.1.1. договору генеральний підрядник перераховує авансові платежі підряднику в порядку та строки, встановлені в графіку авансових платежів (додаток № 6 до договору).

Згідно п. 6.2 договору оплата фактично виконаних підрядником робіт (етапів робіт) здійснюється через 30-ть календарних днів з моменту отримання від підрядника правильно оформлених оригіналів рахунка-фактури та акту приймання виконаних будівельних робіт, підписаного обома сторонами. Кожен рахунок повинен містити посилання на дату і номер договору й акта приймання виконаних будівельних робіт. При цьому належна до сплати сума згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат зменшується на суму: попередньо виплачених авансових платежів (якщо такі виплачувалися); вартості матеріалів, що передаються генеральним підрядником підряднику в обсягах, що перевищують погоджені цим договором; штрафів та інших санкцій, що були нараховані підряднику за умовами договору та чинного законодавства; вартості генпідрядних послуг; суми утримання на умовах, викладених в п. 6.6 договору та суми сумнівного/невірно сплаченого/несплаченого податку на додану вартість.

Відповідно до п. 7.2.1 договору після завершення виконання робіт (етапів робіт) підрядник повідомляє письмово генерального підрядника про готовність виконаних робіт до здачі та надає генеральному підряднику 3 (три) примірники актів приймання виконаних будівельних робіт та два примірники довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

Згідно п. 7.2.2 договору разом з актами приймання виконаних будівельних робіт підрядник передає затверджену генеральним підрядником виконавчу документацію згідно з видом робіт в 4-х примірниках, а саме: сертифікати відповідності на використані матеріали, необхідні інвентаризаційні документи, зокрема інвентаризаційний план (план поточної ситуації), інструкції по обслуговуванню, приписи з технічного обслуговування, результати експертиз, рішення, креслення, виконавчі схеми та протоколи результатів випробувань, висновки СЕС, технічні паспорти, поліси, протоколи перевірок що стосуються виконаних робіт та інші документи, необхідні для прийняття робіт. Всі копії поданих документів повинні бути, також, завірені підписом уповноваженої особи підрядника та печаткою. Виконавча документація надається на паперовому носії та в одному примірнику на електронному носії (у форматах DWG, DOC і XLS). Разом із кожним актом приймання виконаних будівельних робіт підрядник зобов`язується надати генеральному підряднику для перевірки: кількість працівників на майданчику, щоденні протоколи з описом робіт, затверджені уповноваженою особою (керівником робіт) підрядника. Затверджувати виконавчу документацію зі сторони генерального підрядника має право: ОСОБА_1 . Без отримання вищевказаної документації, акти приймання виконаних робіт вважаються оформленими підрядником належним чином та не підлягають розгляду та підписанню Генеральним підрядником.

Генеральний підрядник зобов`язаний організувати та здійснити прийняття робіт протягом 15-ти календарних днів з моменту отримання від підрядника документів передбачених п. 7.2.1 та п. 7.2.2 договору. У випадку, якщо підрядником були надані для розгляду генеральному підряднику акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат без виконавчої документації (повного її комплекту), або якщо виконавча документація виконана з порушенням умов Договору, та інших документів, вказаних в п. 7.2.2 договору, акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, що були отримані генеральним підрядником, не підлягають підписанню та оплаті (п. 7.2.3 договору).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017 року від 17.07.2017 року та актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 31.10.2017 року, які підписані обома сторонами, підтверджено виконання підрядником та прийнятих генеральним підрядником робіт за договором на суму 2111458,95 грн.

Тобто, загальна сума коштів перерахованих генеральним підрядником підрядникові за договором становить 2111592,26 грн, що не оскаржується скаржниками, а відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає доказуванню.

Так, за своєю правовою природою договір є договором будівельного підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч. 1 ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Посилання Приватного підприємства «Квазар -1», як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, щодо неврахування судом прийняття відповідачем пропозиції на запропонованих нами умовах викладених в додатковій угоді №3 та сприяння виконанню передбачених в ній робіт, є безпідставними, з огляду на наступне.

Так, матеріали справи не містять, а Приватним підприємством «Квазар-1» не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів підписання додаткової угоди № 3 до договору зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг".

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що в матеріалах справи міститься лист ТОВ "КЕС-УА Холдинг" вих. № 59 від 01.02.2018 року, в якому останній повідомив Приватне підприємство "Квазар-1" про відмову в погодженні та підписанні додаткової угоди № 3 від 16.10.2017 року до договору, оскільки до договірної ціни до додаткової угоди №3 були додані додаткові роботи, види та ціни, які не узгоджувалися відповідачем.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, в який включені роботи вартістю 328 593 грн відповідачем за первісним позовом, не підписаний.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження Приватного підприємства «Квазар -1», що відповідач за первісним позовом безпідставно відмовляється від прийняття робіт, передбачених актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року.

Водночас, твердження Приватного підприємства «Квазар -1», що види та обсяги робіт виконані відповідно до додаткової угоди №3, але з запізненням у два місяці, після їх виконання та приймання, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, частина робіт, обсяг і вартість яких погоджені сторонами згідно з додатковою угодою №2, були виконані Приватним підприємством "Квазар-1" та прийняті Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг", що підтверджується актами на закриття прихованих робіт (наявні в матеріалах справи), а саме:

- бетонування плити сепаратора нафтопродуктів СН-1 вартістю 2 565,00 грн без ПДВ (акт на закриття прихованих робіт № 1 від 04.09.2017 року, акт на закриття прихованих робіт № 2 від 03.09.2017 року, акт на закриття прихованих робіт № 3 від 02.09.2017 року відповідно до реєстру № 7 виконавчої документації ПП "Квазар-1" об`єкт: "Будівництво заводу кабельної продукції Leoni по вулиці Шарлая в м. Коломия Івано-Франківської області");

- монолітна залізобетонна конструкція підлоги котельної вартістю 97 500,00 грн без ПДВ (акт на закриття прихованих робіт № 41 від 16.08.2017 року, акт на закриття прихованих робіт № 42 від 18.08.2019 року та акт на закриття прихованих робіт № 43 від 19.08.2017 року відповідно до реєстру № 15 виконавчої документації Приватного підприємства "Квазар-1" об`єкт: "Будівництво заводу кабельної продукції Leoni по вулиці Шарлая в м. Коломия Івано-Франківської області"). Враховуючи, що частина вказаних робіт вартістю 52 000,00 грн без ПДВ була оплачена ТОВ "КЕС-УА Холдинг" (такі роботи були прийняті ТОВ "КЕС-УА Холдинг" відповідно до акту №2 приймання виконаних будівельних робіт), неоплаченими залишилися роботи вартістю 45500,00 грн без ПДВ;

- вимощення вартістю 63180,00 грн без ПДВ (акти на закриття прихованих робіт № 48-55 від 12.09.2017 року відповідно до реєстру № 20 виконавчої документації Приватного підприємства "Квазар-1" об`єкт: "Будівництво заводу кабельної продукції Leoni по вулиці Шарлая в м. Коломия Івано-Франківської області").

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, загальна вартість додаткових робіт, які не визнаються Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг", але передбачені додатковою угодою № 2, виконання яких підтверджується актами на закриття прихованих робіт, становить 111245,00 грн без ПДВ (133494,00 грн з ПДВ).

Враховуючи наявність різниці між вартістю робіт, на які сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (2 111458,95 грн) та вартістю сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" коштів за договором (2 111592,26 грн) в сумі 133,31 грн, вартість неоплачених робіт за договором становить 133360,69 грн.

При цьому, колегія суддів критично оцінює посилання Приватного підприємства «Квазар -1», як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що суд першої інстанції не дав оцінку доказам виконання робіт які не ввійшли в додаткову угоду №2, всього на суму 193053,00 грн, оскільки, як зазначає сам скаржник дані роботи не передбачені додатковими угодами, а відповідно їх виконання не узгоджено сторонами.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають частковому задоволенню в сумі 133360,69 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг", колегія суддів відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції. 07.06.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" надіслало Приватному підприємству "Квазар-1" лист № 314, в якому повідомило, що в процесі експлуатації виконаних підрядником робіт було виявлено дефекти, а саме: руйнування фундаментів навісу відходів і фундаментів під норію, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" просило Приватне підприємство "Квазар-1" направити уповноваженого представника останнього на об`єкт для складання відповідного дефектного акту.

13.06.2018 року комісією у складі двох представників Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та представника Приватного підприємства "Квазар-1" було складено дефектний акт, яким встановлено розрушення верхнього шару бетону фундаментів навісу відходів та фундаменту під норію та ухвалено усунути дані дефекти шляхом штукатурення, термін усунення - 27.06.2018 року.

Так, дефектний акт був підписаний представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг", тоді як представник Приватного підприємства "Квазар-1" відмовився підписувати дефектний акт, зазначивши, що вини Приватного підприємства "Квазар-1" у вказаних висновках комісії немає, бетон постачався генпідрядником, під час укладання бетону порушень не було. Вказаний дефектний акт був надісланий Приватному підприємству "Квазар-1" разом з листом від 14.06.2018 року № 352 з вимогою усунути дефекти у строки, вказані в акті.

Як вбачається з матеріалів справи підрядник не усунув дефекти, визначені в дефектному акті.

09.07.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" надіслало Приватному підприємству "Квазар-1" лист № 403, яким повідомило, що керуючись п. 4.4.10 договору, залучає для усунення вказаних дефектів іншого виконавця.

30.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та фізичною особою-підприємцем Дячуком Володимиром Васильовичем була укладена додаткова угода № 4 до договору підряду № 144.LN від 19.07.2017 року на виконання комплексу робіт з усунення дефектів, виявлених у виконаних Приватним підприємством "Квазар-1" роботах за договором відповідно до дефектного акту від 13.06.2018 року.

Відповідно до договірної ціни за додатковою угодою № 4 до договору підряду №144.LN від 19.07.2017 року, загальна вартість проведеного ремонту становить 19 800,00 грн.

Факт прийняття Товариством з обмеженою від повільністю "КЕС-УА Холдинг" робіт, які включають: комплекс робіт з ремонту верхнього шару бетону фундаментів навісу відходів та фундаменту під норію; ґрунтування бетонних поверхонь, загальна вартість яких становить 19800,00 грн, підтверджується актом № 6 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року, підписаним Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та фізичною особою-підприємцем Дячук Володимиром Васильовичем 01.10.2018 року.

09.11.2018 року вищевказані виконані роботи були оплачені в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг".

Разом із листом № 863 від 26.12.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" надіслало Приватному підприємству "Квазар-1" вимогу, відповідно до якої просило відшкодувати понесені збитки в розмірі 19800,00 грн.

Так, одним із обов`язків підрядника відповідно до п. 4.1.19 договору є усунення недоліків/дефектів виконаних робіт/використаних матеріалів, які будуть виявлені генеральним підрядником чи контролюючими/наглядаючими органами.

Відповідно до п. 4.4.10 договору генеральний підрядник має право без згоди підрядника залучати третіх осіб для виконання робіт по ліквідації недоліків або недоробок підрядника в ході виконання договору або впродовж гарантійного періоду, у випадку якщо підрядник не приступає до виправлення браку або недоробок у строки встановлені в дефектному акті, або виконує роботи настільки повільно, що стає очевидним неможливість їх завершення в терміни.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, дефекти у виконаних роботах були виявлені не під час приймання робіт, а протягом гарантійного строку.

Згідно п. 11.3 договору при не усуненні недоліків чи при відмові підрядника усунути недоліки, що виявлені протягом гарантійного строку, генеральний підрядник може залучати для цієї роботи інших виконавців з покриттям витрат генерального підрядника на оплату їх робіт та послуг за рахунок підрядника.

Відповідно до п. 12.3 договору в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за Договором підрядником, останній відшкодовує генеральному підряднику заподіяні цим збитки в обсязі, передбаченому українським законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин (ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 853 Цивільного кодексу України, виходячи з врегульованого законом порядку приймання виконаних підрядником робіт, доведення наявності недоліків виконаних робіт, у тому числі і прихованих недоліків, при наявності спору між сторонами повинно здійснюватись шляхом призначення відповідної експертизи.

Саме відповідний висновок експерта, виходячи з приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, є допустимим доказом, який засвідчує наявність причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками.

З огляду на викладене та враховуючи, що матеріали справи не місять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної належних та допустимих доказів вини Приватного підприємства "Квазар-1" у виникненні дефектів виконаних робіт за договором, а проведення експертизи є недоцільним, оскільки недоліки усунуто третьою особою, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" за зустрічним позовом в частині стягнення з відповідача за зустрічним позовом 19 800,00 грн збитків, як правильно встановлено судом першої інстанції задоволенню не підлягають.

При цьому, посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" на паспорти якості на бетон, що поставлявся, не спростовують висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні

Щодо зустрічних позовних вимог в частині стягнення з відповідача за первісним позовом 63 343,76 грн боргу, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до п. 6.4 договору підрядник протягом 3-х календарних днів з дати підписання актів виконаних будівельних робіт (етапів робіт) зобов`язаний підписати відповідний акт приймання-передачі генпідрядних послуг та надати його генеральному підряднику або надати мотивовану відмову в його підписанні. У разі не отримання мотивованої відмови протягом 3-х календарних днів акт приймання-передачі генпідрядних послуг вважається підписаним зі сторони підрядника. Підрядник щомісячно протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (етапів робіт), перераховує на розрахунковий рахунок генерального підрядника вартість генпідрядних послугу розмірі 3% (три відсотки) від загальної суми актів приймання виконаних будівельних робіт (етапів робіт).

У зв`язку з підписанням актів приймання виконаних будівельних робіт за договором та на виконання п. 6.4 договору, між сторонами були підписані акти надання послуг: акт надання послуг №88 від 31.07.2017 року на суму 33 964,96 грн та акт надання послуг № 211 від 31.10.2017 року на суму 29 378,80 грн.

Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, загальна сума підписаних між сторонами актів надання послуг складає 63 343,76грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем за зустрічним позовом, оплата генпідрядних послуг останнім здійснена не була.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене та враховуючи умови договору, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що вищевказані акти наданих послуг не є підставою для оплати.

Водночас, колегія суддів приймає як належне твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг", що акти наданих послуг не містять жодних даних щодо обсягу та вартості таких робіт,а є проміжним документом, що підписується сторонами до фактичної їх здачі за актом форми КБ2-КБ3, проте останнє не нівелює обов`язку відповідача за зустрічним позовом сплатити відповідну заборгованість за даними актами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірних висновків, що зустрічні позовні вимоги в частині стягнення з Приватного підприємства "Квазар-1" заборгованості за договором у сумі 63 343,76 грн підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів не приймає як належне твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг", що суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги приватного Підприємства «Квазар-1», що до стягнення вартості правничої допомоги, оскільки додані позивачем докази не доводять, ані вартості отриманої позивачем правової допомоги, ані самого факту здійснення оплати вказаних у клопотанні сум грошових коштів відповідному фахівцю у галузі права, з огляду на наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, Приватним підприємством «Квазар-1» на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги у господарській справі від 20.08.2018 року, акт виконаних робіт/наданих послуг від 23.01.2019 року, банківська виписка з рахунку Приватного підприємства "Квазар-1" за 22.08.2018 року, платіжне доручення № 1162 від 22.08.2018 року, посвідчення адвоката № 1331.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу, що позивачем за первісним позовом не доведено документального підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 40000,00грн.

В акті виконаних робіт (наданих послуг) від 23.01.2019 року до договору про надання правової допомоги у господарській справі всі сторони погодили, що вартість послуг адвоката складає 30000,00 грн послуг наданих адвокатом клієнту станом на 20.01.2019 року та 10000,00 грн попередньої оплати за надання послуг представлення інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва по справі №910/16384/18.

Так, у вищевказаному акті виконаних робіт про надання правової допомоги детально визначено робота, яку здійснив адвокат, зокрема було виконано комплекс робіт по підготовці матеріалів справи та передачі до суду, а саме: проведено попереднє опрацювання матеріалів пов`язаних з виконання клієнтом договору підряду на виконання комплексу бетонних робіт на об`єкті: «Будівництво заводу кабельної продукції LEONI по вул. І. Шарлая в м. Коломия Івано-Франківської області, проведено опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини між клієнтом та боржником, сформовано правову позицію, надано консультації щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи, підготовлено та подано до суду позовну заяву, підготовлено та подано адвокатські запити, клопотання.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи, скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" , зокрема, що додані позивачем докази не доводять, ані вартості отриманої позивачем правової допомоги, ані самого факту здійснення оплати вказаних у клопотанні сум грошових коштів відповідному фахівцю у галузі права, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим оскаржене рішення суду підлягає залишенню без змін в цій частині.

Так, скаржники не надали суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" та Приватного підприємства "Квазар-1" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі №910/16384/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянтів.

4. Матеріали справи №910/16384/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк

Дата складення повного тексту 14.09.2020 року.