ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 Справа № 917/929/20

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр", вул. Польова 97, с. Черляни, Городоцький район, Львівська область, 81500; поштова адреса: 81500, а/с 22, м. Городок, Львівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансальянс", вул. Строни, буд. 23, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800

про стягнення грошових коштів

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Рішення приймається з врахуванням процесуальних строків, які були продовжені відповідно до п. 4 розділу Х "Прикінцевих положень" ГПК України.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" (далі - позивач/ ТОВ "КПП Центр") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансальянс" (далі - відповідач/ ТОВ "Автотрансальянс") 9291,77 грн., в тому числі 7455,99 грн. основного боргу, 296,18 грн. пені, 48,41 грн. 3% річних та 1491,19 грн. штрафу. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 548791 від 23.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.06.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Копія ухвали суду 09.06.2020 направлена на адресу відповідача повернулася не врученою з відміткою поштового відділення "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Крім цього, на офіційному веб-порталі судової влади України 31.07.2020 було опубліковано оголошення до уваги ТОВ "Автотрансальянс" як учасника справи № 917/929/20, про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2020 між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець за договором) укладений Договір поставки № 548791 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Згідно п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що предметом Договору є поставка запасних частин, аксесуарів до транспортних засобів та розхідних матеріалів (далі - товар) за погодженою кількістю, асортиментом та ціною, згідно виставленого рахунку-фактури Постачальника.

Відповідно до п. 4.3. Договору, передача товару оформляється видатковою накладною, в якій зазначається найменування, його кількість, ціна та загальна вартість.

Згідно з п. 5.7. Договору моментом отримання товару вважається момент підписання представником покупця видаткової накладної на проданий товар, чи здачі товару перевізникові, або організації зв`язку для доставки покупцеві (кур`єрським фірмам) в порядку п. 2 ст. 664 Цивільного кодексу України.

На виконання умов Договору, постачальник здійснив поставку покупцеві товару на загальну суму у розмірі 7455,99 грн. Факт поставки товару підтверджуються підписаними сторонами договору видатковими накладними № FТМ00025055/20 від 06.02.2020 на суму 4480,00 грн., № FTM00025058/20 від 06.02.2020 на суму 319,99 грн., № FTM00038105/20 від 20.02.2020 на суму 891,00 грн., № FTM00040006/20 від 24.02.2020 на суму 1765,00грн. (копії видаткових накладних - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 5.5. Договору оплата товару здійснюється покупцем на основі даного Договору і видаткових накладних на нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок постачальника. Покупець здійснює оплату протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару.

Позивач зазначає, що відповідач свій обов`язок по оплаті за поставлений товар не виконав. Борг відповідача перед позивачем за отриманий товар складає 7455,99 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку порушення строків оплати товару, встановлених умовами цього Договору, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення постачальника до суду.

Керуючись вказаним пунктом Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу за період з 10.03.2020 по 27.05.2020 пеню у розмірі 296,18 грн. та 3% річних у розмірі 48,41 грн.

Відповідно до п. 6.3 Договору у випадку прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів покупець окрім пені сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Враховуючи вказаний пункт Договору позивач нарахував відповідачу штраф на суму 1491,19 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з відповідача 7455,99 грн. основного боргу, 296,18 грн. пені, 48,41 грн. 3% річних та 1491,19 грн. штрафу.

При ухваленні рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач поставив позивачу товар на суму 7455,99 грн. Відповідач отриманий товар не оплатив, строк оплати згідно умов Договору настав.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем суми боргу за поставлений позивачем товар.

Таким чином, позов в частині стягнення 7455,99 грн. основного боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 296,18 грн. пені, 48,41 грн. 3% річних та 1491,19 грн. штрафу.

Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку порушення строків оплати товару, встановлених умовами цього Договору, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення постачальника до суду.

Відповідно до п. 6.3 Договору у випадку прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів покупець окрім пені сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Враховуючи вказані пункти Договору та норми позивач правомірно нарахував відповідачу штраф, 3% річних та пеню.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки та встановлено, що розмір штрафу позивачем визначено правильно, а при нарахуванні пені та річних позивачем допущено арифметичні помилки, які призвели до завищення розмірів пені та річних. Судом здійснено перерахунок пені та річних і встановлено, що стягненню підлягають 295,39 грн. пені та 48,28 грн. 3% річних. В іншій частині стягнення пені і річних позов задоволенню не підлягає.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Крім цього, позивач у позові просить суд стягнути понесені у зв`язку із розглядом справи витрати позивача з відповідача.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також до попереднього розрахунку суми судових витрат позивачем, крім суми судового збору, включено суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач надав суду:

- копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 19/5 від 27.12.2019, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням "ЛЮРЦ" та копію додаткової угоди до вказаного договору № 16 від 20.05.2020;

- копію свідоцтва адвоката Венглевського Б.Б. від 08.09.2017. про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000686;

- копію ордеру на надання правничої допомоги ТОВ "КПП Центр", виданий адвокатом Венглевським Б.Б. від 27.03.2020;

- копію акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 23.06.2020 на суму 8408,00 грн.

Вказані докази були надіслані позивачем на адресу відповідача 06.07.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком та накладною Укрпошти, а також описом вкладення у цінний лист.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріалами справи підтверджується витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 8408.00 грн. Відповідач не заявляв суду клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу адвоката.

При прийняті рішення щодо стягнення судових витрат судом врахована правова позиція Великої Палати ВС по справі № 755/9215/15-ц від 19.02.20.

Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позовні вимоги позивача задоволені частково, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково в розмірі 8407 грн. 17 коп.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансальянс" (вул. Строни, буд. 23, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" (вул. Польова 97, с. Черляни, Городоцький район, Львівська область, 81500; поштова адреса: 81500, а/с 22, м. Городок, Львівська область; ) 7455 грн. 99 коп. основного боргу, 295 грн. 39 коп. пені, 48 грн. 28 коп. 3% річних, 1491 грн. 19 коп. штрафу, 2101 грн. 79 коп. судового збору, 8407 грн. 17 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук