РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2020Справа № 910/7570/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО»

до Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 32684,43 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 32684,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору №410 від 18.10.2019 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 30000 грн, яку просить стягнути позивач. Крім того позивачем заявлено до стягнення 2684,43 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

15.06.2020 через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва позивачем на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 03.06.2020 подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 10.07.2020, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 20.07.2020 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 29.07.2020. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 24.06.2020.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.06.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04070, м. Київ, вул. Фролівська, буд. 1.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №042 із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також Господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 30.06.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2019 між Управлінням освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» (виконавець, позивач) було укладено Договір №410, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується упродовж 2019 року надати замовнику у відповідності до умов договору послуги згідно ЄЗС ДК 021:2015 - 9050000-5 «Утилізація сміття та поводження зі сміттям» (оплата послуг з вивозу опалого листя та твердих матеріалів), в кількості та за цінам, що визначені у специфікації, яка надається до цього договору і є його невід`ємною частиною, а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. договору визначено, що обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

За умовами п.п. 3.1., 3.2. договору, ціна цього договору становить: 386700,00 грн (триста вісімдесят тисяч сімсот грн. 00 коп.) у тому числі ПДВ - 64450,00 грн. Ціна договору може бути зменшена в залежності від реального фінансування видатків за взаємною згодою сторін.

Пунктами 4.1., 4.2. визначено, що оплата за надані послуги здійснюється на підставі п.1 ст. 49 БК України. У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунки за поставлені послуги здійснюються протягом 10-ти робочих днів з дня отримання замовником відповідних бюджетних фінансувань на свій рахунок. Оплата послуг проводиться у національній грошовій одиниці на розрахунковий рахунок виконавця за надані послуги на підставі актів наданих послуг, підписаних уповноваженими особами обох сторін.

Відповідно до п. 5.1. договору сторони погодили, що строк надання послуг: упродовж 2019 року.

Пунктом 10.1 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.19 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язання за цим договором, а в частині розрахунків в межах зареєстрованих в органах управління Державної казначейської служби фінансових зобов`язань.

Додатковою угодою №2 від 18.10.2019 до Договору сторони погодили дислокацію закладів освіти на території яких виконавець зобов`язаний надавати послуги з вивозу опалого листя та твердих матеріалів.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов зазначеного договору упродовж 2019 року позивачем було надано послуги з вивозу опалого листя та твердих матеріалів, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту надання послуг №286 від 16.12.2019 на загальну суму 386700 грн.

Зазначений акт надання послуг підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплений відповідними печатками. Доказів існування спорів щодо якості або кількості наданих позивачем послуг матеріали справи не місять.

Однак, як стверджує позивач, відповідач надані послуги оплатив лише частково, зокрема сплативши на рахунок постачальника 356700 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» за 24.12.2019, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 30000 грн.

Доказів здійснення відповідачем повної оплати за надані послуги справи не містять.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань з повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 30000 грн.

Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 2684,43 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасного виконання зобов`язання за цим договором виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Проте судом встановлено, що п. 4.1. договору сторони погодили, що оплата за надані послуги здійснюється на підставі п.1 ст. 49 БК України. У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунки за поставлені послуги здійснюються протягом 10-ти робочих днів з дня отримання замовником відповідних бюджетних фінансувань на свій рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Пунктами 1,2,3 ч. 2 ст. 49 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Враховуючи те, що сторони умовами договору погодили строк оплати за надані послуги протягом 10 робочих днів з дня отримання замовником відповідних бюджетних фінансувань на свій рахунок, за відсутності доказів, які б підтверджували надходження вказаних фінансувань, їх обсяг, дату надходження суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 2684,34 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (04070, м. Київ, вул. Фролівська, буд. 1; ідентифікаційний код 37393777) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» (03134, м. Київ, вул. Миру, буд. 21; ідентифікаційний код 36173955) 30000 (тридцять тисяч) грн заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1929 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн 36 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 14.09.2020

Суддя Я.В. Маринченко