РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 м. Київ Справа № 910/1544/20

За позовом: фізичної особи-підприємця ЗУЗИ АНДРІЯ ВАСИЛЬОВИЧА;

до: фізичної особи-підприємця ЄГОРОВА АНАТОЛІЯ ВОЛОДИМИРОВИЧА;

про: стягнення 43.094,36 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Фізична особа-підприємець ЗУЗА АНДРІЙ ВАСИЛЬОВИЧ (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця ЄГОРОВА АНАТОЛІЯ ВОЛОДИМИРОВИЧА (далі - відповідач) про стягнення 43.094,36 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором суборенди від 14.06.2019 № 594725, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 43.094,36 грн., з яких: 40.000,00 грн. - основна заборгованість у вигляді вартості втраченого майна та 3.094,36 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду від 19.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/901/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами частини 2 другого розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17.07.2020.

Відтак, останній день процесуальних строків, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, є 06.08.2020.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, суборендарем, укладено договір суборенди від 14.06.2019 № 594725 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування автоматичні кавоварки (далі - обладнання) виключно для використання за цільовим призначенням (приготування кави) (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що специфікація, кількість та вартість обладнання зазначена в товарно-транспортній накладній (додаток № 2), відповідно до якого вартість обладнання становить 40.000,00 грн.).

Положеннями пункту 4.1 Договору передбачено, що відповідач бере на себе відповідальність за всі пошкодження або втрату обладнання. У випадку пошкодження обладнання, відповідач зобов`язується відшкодувати позивачу всі витрати, пов`язані з тим, щоб повернути обладнання в робочий стан. У випадку зникнення/втрати або пошкодження обладнання, відповідач у 14-денний строк після втрати останнього відшкодовує позивачу вартість обладнання в сумі, що дорівнює вартості обладнання, зазначеної в додатку № 2 та сплачує пеню, що дорівнює подвійній обліковій ставці НБУ від цієї суми за кожний день затримки розрахунку.

Відповідно до додатку № 1 до Договору, який підписаний сторонами, позивач передав, а відповідач прийняв обладнання за Договором.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 774 Цивільного кодексу України встановлено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Положеннями частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приймаючи до уваги втрату відповідачем обладнання за Договором позивачем направлена на адресу місцезнаходження відповідача вимога від 01.11.2019 про стягнення вартості обладнання в сумі 40.000,00 грн. Вимога отримана відповідачем 15.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, така вимога залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 43.094,36 грн., з яких: 40.000,00 грн. - основна заборгованість у вигляді вартості втраченого майна та 3.094,36 грн. - пеня.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача вартості обладнання за Договором в сумі 40.000,00 грн. або повернення такого обладнання сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості у вигляді вартості втраченого майна є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 40.000,00 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки відповідач не виконав передбачене пунктом 4.1 Договору грошове у строк, встановлений вказаним пунктом Договору, позовна вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 3.094,36 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, за розрахунком позивача, який перевірений і визнаний судом вірним.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ЄГОРОВА АНАТОЛІЯ ВОЛОДИМИРОВИЧА ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ЗУЗИ АНДРІЯ ВАСИЛЬОВИЧА ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) основну заборгованість у вигляді вартості втраченого майна в сумі 40.000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., пеню в сумі 3.094 (три тисячі дев`яносто чотири) грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац