УХВАЛА

08.09.2020Справа № 910/10760/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія"

про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційних записів

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати недійсними письмові рішення Компанії "Залік Холдінгс ЛТД" оформлене 29.03.2020 стосовно продажу частки у сумі 20 000, 00 грн, що дорівнює 100 % від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія";

- скасувати реєстраційний запис від 13.04.2020 № 0026776, внесений приватним нотаріусом Тишко Іриною Олександрівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну складу або інформації про засновників;

- скасувати реєстраційний запис від 14.04.2020 № 1026776, внесений приватним нотаріусом Тишко Іриною Олександрівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну скороченого найменування, зміну органу управління, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача, як кінцевого бенефіціарного власника активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" на володіння та користування активами товариства, впливу на формування складу, а також права на вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності товариства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

06.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач просить суд пункт 1 прохальної частини позовної заяви від 09.06.2020 розглядати в наступній редакції: визнати недійсними письмові рішення Компанії "Залік Холдінгс ЛТД" оформлене 29.03.2020 стосовно продажу частки у сумі 20 000, 00 грн, що дорівнює 100 % від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.09.2020. Зокрема, зобов`язано Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію у строк до 22.09.2020 надати суду матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія".

Крім того, дослідивши письмові пояснення позивача, суд розцінив подані пояснення, як уточнення редакції пункту 1 прохальної частини позовної заяви, відповідно визнав їх такими, що відповідають вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з чим прийняв їх до розгляду та розглядає позовні вимоги з урахуванням редакції пункту 1 прохальної частини викладеної в письмових пояснення позивача від 06.08.2020, при цьому суд відзначив, що у даному випадку предмет позову не змінився, позивачем лише уточнено редакцію пункту 1 прохальної частини позовної заяви.

26.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

04.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на виконання вимог ухвали суду від 14.08.2020 надійшли матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія".

07.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «Енергетично-інвестиційна компанія» до набрання рішення в даній справі законної сили.

Заява обгрунтована тим, що позивач є власником активів ТОВ «Енергетично-інвестиційна компанія» та відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОПГФ до 14.04.2020 позивач був зазначений у переліку засновників вказаної юридичної особи, проте, 14.04.2020 позивачу стало відомо про зміну засновника відповідача, а саме: Компанію «ЗАЛІКС ХОЛДІНГС ЛТД», було замінено на Компанію "ДІКЕЙЕКС ЛТД", крім того позивача виключено з переліку засновників відповідача та внесено запис до ЄДРЮОФОПГФ, відповідно до якого засновниками відповідача наразі зазначено: Компанію "ДІКЕЙЕКС ЛТД" та ОСОБА_2 .

Як вказує позивач, яким чином відбулася зміна засновника, в який спосіб відбувалася передача корпоративних прав ТОВ «Енергетично-інфестиційна компанія» позивачу станом на дату звернення до суду невідомо, оскільки, ніяких вказівок усних чи письмових в рамках договору про надання послуг номінального утримувача акцій позивач засновнику відповідача не надавав.

Тож, позивач зазначає, що її фактично усунуто від управління компанією ЗАЛІКС ХОЛДІНГС ЛТД" та ТОВ «Енергетично-інвестиційна компанія» шляхом відчуження без її відома та участі частки у статутному капіталі ТОВ «Енергетично-інвестиційна компанія» на користь третьої особи, чим порушено її права бенефіціарного власника товариства.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.06.2018 та 07.12.2018 засновниками (кінцевими бенефіціарними власниками (контролером) юридичної особи - ТОВ «Енергетично-інвестиційна компанія» є: ОСОБА_3 ; Компанія «ЗАЛІКС ХОЛДІНГС ЛТД» та ОСОБА_1 .

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 14.04.2020 приватним нотаріусом Тишко І.О. внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційний запис пов`язаний зі змінами в установчих документах 13.04.2020 № 0026776 та зміна складу/інформації про засновників, у зв`язку з чим в розділі Перелік засновників (учасників) юридичної особи вказано: кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи - ОСОБА_3 ; кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи - ОСОБА_1 та Компанія "ДІКЕЙЕКС ЛТД".

При цьому, в подальшому приватним нотаріусом Тишко І.О. внесено записи № 1026776 та № 2026776 щодо зміни засновників ТОВ «Енергетично-інфестиційна компанія», внаслідок чого у переліку засновників зазначено: Компанію "ДІКЕЙЕКС ЛТД" та ОСОБА_2 .

Тобто, позивача було виключено з переліку засновників ТОВ «Енергетично-інвестиційна компанія».

При цьому, суд зазначає, що відчуження Компанією "Залік Холдінгс ЛТД" своєї частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" відбулося на підставі рішення Компанії "Залік Холдінгс ЛТД" оформленого 29.03.2020, яке наразі оскаржується позивачем.

Згідно з пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій прямо передбачений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18.

Суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі направлені на захист порушених корпоративних прав позивача - ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інфестиційна компанія», від дій щодо виключення позивача зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна компанія», включення до складу учасників зазначеного товариства інших учасників - Компанію "ДІКЕЙЕКС ЛТД" та ОСОБА_2 , зміни керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна компанія» ( ОСОБА_1 ) без згоди позивача.

Отже, обставини виключення позивача зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна компанія» та зміни складу учасників зазначеного товариства свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна компанія» може приймати будь-які рішення щодо діяльності товариства без участі позивача, якого було виключено зі складу учасників товариства, в той час як позивач не погоджується з його виключенням з товариства і ці обставини щодо обґрунтованості та законності прийняття рішення про виключення учасника є предметом розгляду даного спору.

При цьому, суд зазначає, що обраний спосіб забезпечення позову щодо заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «Енергетично-інвестиційна компанія» до набрання рішенням у даній справі законної сили співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

У зв`язку з наведеним, подана заява щодо вжиття заходів до забезпечення позову визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

2. До набрання рішенням законної сили у справі № 910/10760/20 вжити заходи до забезпечення позову, а саме заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія".

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" (вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 256, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код - 37039321).

Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову набирає законної сили з 08.09.2020 та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 08.09.2023.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.