ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" вересня 2020 р. Справа № 911/2597/20

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши матеріали

за заявою Приватного акціонерного товариства «Росава» (ідентифікаційний код - 30253385)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміорі» (ідентифікаційний код - 39848510)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Росава» б/н від 07.09.2020 (вх. № 2629/20 від 07.09.2020) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміорі».

Дослідивши матеріали вказаної заяви, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята судом до розгляду з підстав невідповідності її вимогам ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство містяться, зокрема, у ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство чітко визначений ч. 2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство ставка судового збору визначена у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102, 00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної заяви про відкриття провадження у справі про банкрутств становить 21 020, 00 грн.

Проте, заявником до заяви б/н від 07.09.2020 (вх. № 2629/20 від 07.09.2020) про відкриття провадження у справі про банкрутство не надано жодних документів, які підтверджують сплату ним судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.09.2020 - 5 000, 00 грн.

Таким чином, авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень становить 45 000, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Проте, заявником до заяви б/н від 07.09.2020 (вх. № 2629/20 від 07.09.2020) про відкриття провадження у справі про банкрутство не додано жодних доказів, які підтверджують здійснення ним авансування винагороди арбітражному керуючому у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» № 270 від 05.03.2009 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Отже, належними доказами надіслання боржнику копії заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство і доданих до неї документів є оригінали квитанцій, фінансових чеків та описи вкладень установ зв`язку.

Проте, заявником до заяви б/н від 07.09.2020 (вх. № 2629/20 від 07.09.2020) про відкриття провадження у справі про банкрутство не додано жодних доказів надсилання боржнику копії вказаної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, у зв`язку з вищезазначеним, заява Приватного акціонерного товариства «Росава» б/н від 07.09.2020 (вх. № 2629/20 від 07.09.2020) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміорі» підлягає залишенню без руху.

Разом з тим, суд зазначає, що вищевказані недоліки заяви повинні бути усунуті Приватним акціонерним товариством «Росава» у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду: доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі; доказів авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; доказів надсилання боржнику копії заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство і доданих до неї документів.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись статтями 2, 34, 37 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 77, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Росава» б/н від 07.09.2020 (вх. № 2629/20 від 07.09.2020) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміорі» залишити без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 10.09.2020.

Суддя Т.В. Лутак