РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.09.2020Справа № 910/2999/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

до акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 300808,44 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПРАТ «ММК ім. Ілліча») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 300808,44 грн. збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, як вантажоодержувач, одержав вагони з недостачею внаслідок не забезпечення перевізником схоронності вантажу.

Суд своєю ухвалою від 03.03.2020 відкрив провадження у справі № 910/2999/20 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У поданому суду відзиві відповідач послався на таке.

Позивач не надав належних і допустимих доказів отримання збитків, оскільки відсутні документи на підтвердження оплати вантажу. Доданий до позовної заяви рахунок (інвойс) виданий не відправником, а іншою особою - BASIS TRADE AG. Крім того, в рахунку зазначена ціна в Євро, а позивач не надав доказів обмінного курсу.

Також відповідач заперечив проти покладення на нього витрат на правничу допомогу (4584,58 грн.), оскільки позивач на надав суду докази оплати за цю допомогу. Крім того, на думку відповідача, неможливо встановити які відносини у виконавця (позовну заяву підписав не представник позивача) з представником та позивачем.

У свою чергу позивач зазначив, що:

- Факт недостачі вантажу підтверджується відповідними комерційними актами;

- Кількість та вартість відправленого вантажу підтверджується комерційним інвойсом (рахунком) за підписом та печаткою BASIS TRADE AG № 0808-1 від 08.08.2019 на загальну суму 1660177,58 Євро, яку позивач сплатив у повному обсязі платіжними дорученнями № від 29.08.2019, № від 02.09.2019;

- Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19;

- Згідно з ч. 1 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 вищевказаної статті повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Таким чином, повноваження представника позивача - адвоката Щербакової Н.В. (особа, яка підписала позовну заяву) підтверджені довіреністю від імені юридичної особи (№ 6 від 02.01.2020 за підписом генерального директора підприємства).

Щербакова Н.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4916, видане 29.11.2017) є учасником адвокатського об`єднання «Всеукраїнська правова допомога» (рішення № 2 від 07.03.2018 про прийняття адвоката до складу учасників об`єднання за підписом голови такого об`єднання).

Повноваження іншого представника позивача - адвоката Краснопьорової О.С. також підтверджуються копією довіреності № 2 від 02.01.2020 (за підписом генерального директора ПРАТ «ММК ІМ. Ілліча»), копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 3605, виданого 27.07.2016, та копією рішення № 10 від 26.10.2018 про включення адвоката до складу адвокатського об`єднання.

Позивач подав документи, згідно з якими витрати на професійну правничу допомогу становлять 4584,58 грн.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

03.07.2019 приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (покупець) та BASIS Trade AG (продавець) уклали контракт № BASIS-ILYICH 01-19, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити відповідний товар.

У специфікації до договору сторони дійшли згоди в серпні 2019 року поставити вугілля антрацит, умови поставки - СІF, Україна відповідно до міжнародних правил Інкотермс у редакції 2010 року, вантажоодержувач - ПРАТ «ММК ім. Ілліча».

Відповідно до залізничної накладної № 41868043 від 22.08.2019 на адресу приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» відправником - ТОВ «Метінвест-Шіппінг» було відправлено вагони з вантажем - вугілля антрацит марки АС96-13, загальною вагою 402150 кг, у тому числі вагони № 53547725, маса вантажу 67200 кг, № 62200969, маса вантажу 67150 кг, № 56966328, маса вантажу 66250 кг, № 56965437, маса вантажу 66750 кг, № 41868043, маса вантажу 670200 кг.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), та п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі - Правила), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна (залізнична) є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Згідно з п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

26.08.2019 на підставі попутного акту загальної форми №36127 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні №53547725 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній №41868043 від 22.08.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/971 від 26.08.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 22700 кг, нетто - 67200 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 73200 кг, тара - 22700 кг, нетто - 50500 кг, що менше документа на 16700 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200 мм. Поверхню вантажу марковано вапном, фактично маркування порушено. За рухом потягу, над 1-7 люками є виїмка розміром 11000 мм х 2000-2800 мм х 700-1000 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми №36127 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

26.08.2019 на підставі попутного акту загальної форми №36126 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні №62200969 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній №41868043 від 22.08.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/974 від 26.08.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 600 кг, нетто - 67 150 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 70 000 кг, тара - 23 600 кг, нетто - 46 400 кг, що менше документа на 20 750 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200 мм. Поверхню вантажу марковано вапном, фактично маркування порушено. За рухом потягу, над 1-7 люками є виїмка розміром 11000 мм х 2000-2800 мм х 700-1000 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми №36126 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

26.08.2019 на підставі попутного акту загальної форми №36125 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні №56966328 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній №41868043 від 22.08.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/975 від 26.08.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 21900 кг, нетто - 66250 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 80400 кг, тара - 21900 кг, нетто - 58500 кг, що менше документа на 7750 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200 мм. Поверхню вантажу марковано вапном, фактично маркування порушено. За рухом потягу, праворуч, над 3-7 люками є виїмка розміром 7500 мм х 2000-2800 мм х 800 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми №36125 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

26.08.2019 на підставі попутного акту загальної форми №36124 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні №56965437 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній №41868043 від 22.08.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/976 від 26.08.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах:

брутто - не вказано, тара - 21800 кг, нетто - 66750 кг. При переважуванні і виявилась: брутто - 84800 кг, тара - 21800 кг, нетто - 63000 кг, що менше документа 3750 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200 мм. Поверхню вантажу марковано вапном, фактично маркування порушено. За рухом потягу, праворуч, над 1-4 люками є виїмка розміром 4500-5000 мм х 1000-2000 мм х 500-700 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми №36124 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

26.08.2019 на підставі попутних актів загальної форми №36123 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці, № 12303 від 23.08.19 станції Миколаїв Одеської залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні №62200563 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній №41868043 від 22.08.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/977 від 26.08.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23500 кг, нетто - 67000 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 61800 кг, тара - 23500 кг, нетто - 38300 кг, що менше документа на 28700 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200 мм. Поверхню вантажу марковано вапном, фактично маркування порушено. За рухом потягу, праворуч, над 1-7 люками є виїмка розміром 11000 мм х 2400 мм х 800 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми №36123 від 25.08.2019 станції Волноваха Донецької залізниці і не відповідає акту загальної форми № 12303 від 23.08.2019 станції Миколаїв Одеської залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

Згідно зі ст. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Підпунктом 8 п. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним з способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Вимогами статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Стаття 623 Цивільного кодексу України зобов`язує сторону, яка порушила зобов`язання відшкодувати завдані у результаті цього збитки

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із статтею 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст. 114 Статуту).

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (ст. 129 Статуту).

Статутом залізниць України не передбачено доведення наявності збитків у позивача за втрачений вантаж, відповідальність залізниці перед одержувачем настає лише за факт втрати вантажу в розмірі його вартості, що підтверджується довідкою (або іншим документом вантажовідправника), що випливає з положень статті 115 Статуту залізниць України та пункту 2.7 роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225.

Так, відповідно до пункту 2.7 роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. При цьому Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Приписами частини 3 статті 917 ЦК України визначено право перевізника відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Судом встановлено, що вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, оскільки залізнична накладна № 41868043 таких відміток не містить.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вантажоодержувачем згідно із залізничною накладною № 41868043 є ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» .

У матеріалах справи наявна копія комерційного інвойсу (рахунку) за підписом та печаткою BASIS TRADE AG № 0808-1 від 08.08.2019 на загальну суму 1660177,58 Євро, в якому визначено вартість антрациту, що перевозився у відповідних вагонах. Позивач сплатив по цьому рахунку 1660177,58 Євро (платіжні доручення № від 29.08.2019, № від 02.09.2019).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Розрахунок збитків, спричинених внаслідок недостачі, проведений позивачем з урахуванням Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1 % маси, зазначеної в перевізних документах).

Загальний розмір недостачі (вартість втраченого вантажу) складає 300808,44 грн. (64883,43 (вагон №53547725) + 81282,40 (вагон № 62200969) + 28693,15 (вагон № 56966328) + 12480,38 (вагон № 56965437) + 113469,08 (вагоні № 62200563).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо перевезення довіреного йому вантажу, позивачу спричинені збитки в розмірі 300808,44 грн., які складаються з вартості відповідальної недостачі з ПДВ.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач надав належні докази понесення 4584,58 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, код 40075815) на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (вул. Левченка, 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87504, код 00191129) 300808,44 грн. збитків, 4512,13 грн. судового збору, 4584,58 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун