ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2020 Справа № 920/302/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №920/302/20

за позовом Державного підприємства "Середино-Будське лісове господарство" (41000, Сумська область, м. Середино-Буда, вул. Сумська, 38, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРЕВО ТРЕЙД" (40009, м.Суми, вул. Ярослава Мудрого, 69; )

про стягнення 27504,08 грн,

установив:

30.03.2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 27504,08 грн. основної заборгованості, нарахованої за неналежне виконання умов договору № 27/18 купівлі-продажу від 19.09.2018; а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкрито провадження у справі № 920/302/20, справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 14.05.2020 продовжено строк розгляду справи № 920/302/20 на строк дії запроваджених Урядом карантинних заходів з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Копії зазначених ухвал надіслані на адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві і така адреса співпадає з місцезнаходження відповідача згідно з Витягу з ЄДРПОУ, сформованого за електронним запитом суду від 13.07.2020 № , а саме: ТОВ «Древо Трейд», 40009, м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, буд. 69.

13.07.2020 копії ухвал від 06.04.2020 та від 14.05.2020 повернуті на адресу суду поштовим відділенням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З моменту відкриття провадження у даній справі від відповідача на адресу суду не надходило заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов та письмових заперечень по суті позовних вимог.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини.

19 вересня 2018 року між Державним підприємством «Середино -Будське лісове господарство» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Древо Трейд» (відповідач) був укладений договір купівлі-продажу № 27/18 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язався передати продати відповідачу у власність останнього пиловник дуба надалі Товар, а відповідач зобов`язується приймати та оплачувати товар .

Відповідно до п. 2.4. відповідач здійснює попередню оплату 100 % вартості товару на підставі рахунку фактури позивача, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача. Остаточний розрахунок за поставлений товар протягом 3 днів з дати поставки товару.

Згідно з п. 3.2. Договору, Товар передається відповідачу партіями, згідно заявок відповідача по товарно-транспортній накладній.

Пунктом 3.3 Договору сторону погодили, що поставка Товару здайснюється автомобільним транспортом та за рахунок відповідача.

У відповідності до п. 4.1 та п. 4.2 позивач зобов`язується своєчасно та в обумовленому обсязі поставити відповідачу Товар, а відповідач зобов`язується прийняти Товар від позивача та своєчасно провести оплату.

Відповідно до товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) від 24.09.2018 № 621993, від 30.10.2018 № 622060 в, від 27.12.2018 № 622164 позивач відвантажив продукцію на загальну суму 197802,55 грн, а відповідач в свою чергу здійснив часткову проплату за поставлений товар в сумі 170298,47 грн..

Таким чином, на момент звернення позивачем до суду з даним позовом заборгованість відповідача за договором купівлі-продажу № 27/18 від 19.092018 склала 27504,08 грн.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 вищезазначеного Кодексу передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання в частині оплати вартості переданого позивачем товару своєчасно не виконав і необхідну суму грошових коштів у строк, визначений умовами договору, не перерахував.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наявними у справі доказами, поданими позивачем, підтверджується розмір заборгованості та підстави її виникнення. Відповідач своїм правом на участь у судових засіданнях та подання суду доказів не скористався.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 27504,08 грн. боргу за договором купівлі-продажу № 27/18 від 19.09.2018 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 2102,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231-233, 236-238, 240, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРЕВО ТРЕЙД" (40009, м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 69; ) на користь Державного підприємства "Середино-Будське лісове господарство" (41000, Сумська область, м.Середино-Буда, вул. Сумська, 38, , р/р № НОМЕР_1 СФ АТ КБ «Приватбанк») 27504,08 грн. боргу за договором купівлі-продажу № 27/18 від 19.092018, а також 2102 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2020.

Суддя В.Л. Котельницька