РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2020Справа № 910/9257/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 13 773,23 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 13 773,23 грн. страхового відшкодування на підставі ст.ст. 528, 625, 993, 1188 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.12.2017 року о 10 год. 17 хв. в м. Києві по вул. Старонаводницька, 16 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (винна в ДТП особа) та автомобіля «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (пошкоджений автомобіль, який застрахований позивачем).

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13 773,23 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2020 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

17.07.2020 року позивачем через канцелярію суду надано клопотання про зупинення провадження у справі до винесення постанови Печерським районним судом міста Києва про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно п. 5. ч. 1. ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проте, позивачем не доведено суду, що Печерським районним судом міста Києва розглядається адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі судом відмовлено.

28.07.2020 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд в позові відмовити з тих підстав, що позивачем не доведено суду вини в ДТП водія транспортного засобу «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , цивільно-правову відповідальність якої застраховано відповідачем.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 01.06.2018 року №757/515/18-п справу про адміністративне правопорушення відносно водія транспортного засобу «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 повернуто до Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту ПП НП України - для доопрацювання.

Автомобіль «Нісан» державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування транспортних засобів № 3729085/05АВ від 07.12.2017 року.

Відповідно до рахунку № ІСзС-0020650 від 28.12.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Нісан» державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження в ДТП становить 13 773,23 грн.

Відповідно до страхового акту № АХА2349421 від 03.01.2018 року, позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 13 773,23 грн.

Зазначені кошти в розмірі 13 773,23 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжними дорученнями № 407 664 від 04.01.2018 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/006211601 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ПЗУ Україна".

Проте, із наданих позивачем до позовної заяви доказів не можливо встановити хто є винною в ДТП особою.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено наявності вини в діях водія ОСОБА_1 та обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача вартість сплаченого ним страхового відшкодування в сумі 13 773,23 грн. за відновлювальний ремонт автомобіля «Нісан» державний номерний знак НОМЕР_2 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, за захистом яких він звернувся до суду, а тому в позові про стягнення з відповідача 13 773,23 грн. страхового відшкодування слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 14.09.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна