РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2020Справа № 910/9567/20
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Державного підприємства "Прозорро.Продажі", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні електронні торгові системи", м. Київ

про стягнення 257 903,50 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.07.2020 року Державне підприємство "Прозорро.Продажі" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні електронні торгові системи" (відповідач) суми основної заборгованості в розмірі 233 278,26 грн, суми пені в розмірі 3 337,41 грн та суми штрафу в розмірі 21 287,83 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору про використання електронної торгової системи Pozorro.Продажі №198-ЕТС-ЦБД1/2019 від 21.02.2019 року в частині розрахунку за надані позивачем послуги.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями встановлено, що справу №910/9567/20 передано судді Морозову С.М.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 07.07.2020 року позовну заяву Державне підприємство "Прозорро.Продажі" було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Окрім того, запропоновано відповідачу у строк до п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

21.07.2020 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог до загальної суми стягнення в розмірі 282 729,85 грн, яка з складається з суми основного боргу в розмірі 253 678,26 грн, суми пені в розмірі 5 206,46 грн та суми штрафу в розмірі 23 845,13 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи викладене, вказана заява приймається судом до розгляду.

29.07.2020 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому ним по суті позовної заяви зазначено, що позивачем не надано жодного документу на підтвердження сум гарантійного внеску та винагороди ТОВ «СЕТС» за спірний період, оскільки акти, долучені до позовної заяви та рахунки на сплату є документами, які складаються самостійно позивачем. Відповідачем також вказано, що з огляду на те, що акти не підписані, можливо припустити, що відповідні роботи (послуги) не було виконано (надано) позивачем. Більше того, 12.05.2020 року відповідачем було сплачено позивачу 5 000,00 грн, однак ця сума не вирахувана із загальної заборгованості.

30.07.2020 року відповідачем подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним Договору про використання електронної торгової Pozorro.Продажі №198-ЕТС-ЦБД1/2019 від 21.02.2019 року, укладеного між Державним підприємством "Прозорро.Продажі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасні електронні торгові системи".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 року у справі №910/9567/20 зустрічну позовну заяву б/н від 27.07.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні електронні торгові системи" було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків зустрічної позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

20.08.2020 року позивачем подано до суду пояснення, в яких зазначено, що припущення відповідача щодо невідповідності позовної зави вимогам ГПК України не відповідають дійсності та є надуманими.

20.08.2020 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог до загальної суми стягнення в розмірі 282 374,53 грн, яка з складається з суми основного боргу в розмірі 253 678,26 грн, суми пені в розмірі 8 025,86 грн та суми штрафу в розмірі 25 670,41 грн.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, вказана заява приймається судом до розгляду.

Ухвалою від 15.09.2020 року зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні електронні торгові системи" до Державного підприємства "Прозорро.Продажі" про визнання договору недійсним з додатками та клопотання про відстрочення сплати судового збору з додатками, було повернуто заявникові.

Правом на подання відповіді на відзив позивач, у встановлений судом строк, не скористався.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у період з 17.08.2020 року по 14.09.2020 року у відпустці, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу з відпустки - 15.09.2020 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 між ДП "Прозорро.Продажі" (адміністратор) та ТОВ "Сучасні електронні торгові системи" (оператор) укладено Договір про використання Електронної торгової системи Prozorro.Продажі №198-ЕТС-ЦБД1/2019 (надалі - Договір), відповідно до п. 2.1 якого предметом договору є забезпечення адміністратором доступу оператора до Prozorro.Продажі з метою організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу майна (активів) банків, в яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації.

19.04.2019 року та 25.06.2019 року між сторонами укладені додаткові угоди до Договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору, з урахуванням додаткової угоди від 19.04.2019, ціна договору складається з плати на обслуговування та розвиток ЕТС, яка сплачується оператором для забезпечення покриття витрат, понесених адміністратором для належного здійснення функцій адміністратора ЕТС.

Для електронних аукціонів, що відбудуться до 19.04.2019 (включно) розмір плати на обслуговування та розвиток ЕТС складає 10% винагороди оператора, що вираховується з гарантійного внеску, внесеного переможцем електронного аукціону, але не менше 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць.

До електронних аукціонів, що відбудуться після 19.04.2019 розмір плати на обслуговування та розвиток ЕТС складає 20% винагороди оператора, що вираховується з гарантійного внеску, внесеного переможцем електронного аукціону, але не менше:

- 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць;

- 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 01.11.2019).

Граничні розміри винагороди оператора визначаються Фондом.

Адміністратор не пізніше 5 числа наступного місяця виставляє рахунок оператору за поточний місяць для перерахування плати на обслуговування та розвиток ЕТС. В разі проведення електронних аукціонів, у яких у поточному місяці було опубліковано договір та присвоєно статус завершений за результатами яких оператор отримав право на винагороду, в рахунку відображається перелік таких електронних аукціонів.

Рахунок виставляється засобами електронного зв`язку, в тому числі, електронною поштою та підлягає оплаті оператором на банківський рахунок адміністратора протягом п`яти робочих днів з дня його виставлення.

Адміністратор протягом 10 робочих днів з дня отримання від оператора плати на обслуговування та розвиток ЕТС, надає оператору акт наданих послуг на обслуговування та розвитку ЕТС засобами електронного зв`язку. Оператор протягом п`яти робочих днів з моменту його отримання підписує два примірники, скріплює їх своєю печаткою (у разі наявності) та передає ці примірники на підпис адміністратору, а в разі незгоди з ним - направляє адміністратору письмову вмотивовану відмову від підписання та належні документи (в разі наявності). Адміністратор повертає підписаний зі свого боку один примірник акту оператору.

У випадку не надходження на банківський рахунок адміністратора плати на обслуговування та розвиток ЕТС у строки, визначені цим пунктом договору, факт надання послуг на обслуговування та розвиток ЕТС фіксується адміністратором датою останнього дня календарного місяця, в якому було опубліковано договір купівлі-продажу/відступлення прав вимоги в ЕТС. Після цього оператору надається акт наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку.

На виконання умов Договору позивачем були надані відповідачу послуги у період з 14.05.2020 року по 18.08.2020 року на загальну суму 253 678,26 грн, у зв`язку з чим, позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату за обслуговування та розвиток ЕТС, зокрема: №ЦБД1-000135 від 30.04.2020 на суму 212 878,26 грн, №ЦБД1-000166 від 31.05.2020 на суму 20 400,00 грн та №ЦБД1-000188 від 30.06.2020 на суму 20400,00 грн.

12.05.2020 року відповідачем сплачено позивачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн, які позивачем розподілено на часткове погашення рахунку №ЦБД1-000135 від 30.04.2020.

Спір виник у справі у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання за Договором по оплаті наданих послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 248 678,26 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу передбачених умовами Договору послуг у період з травня 2020 року по серпень 2020 року на суму 253 678,26 грн., як і підтверджується часткова сплата суми заборгованості в розмірі 5 000,00 грн, про яку також зазначено відповідачем у своєму відзиві.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 6.1 Договору заборгованість відповідача по сплаті за надані позивачем на підставі Договору послуги становить 248 678,26 грн, а строк виконання грошового зобов`язання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 248 678,26 грн за надані на підставі Договору послуги.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її повного погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ДП "Прозорро.Продажі" про стягнення з ТОВ "Сучасні електронні торгові системи" основної заборгованості у розмірі 248 678,26 грн є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 8 025,86 грн та штрафу у розмірі 25 670,41 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 14.05.2020 по 18.08.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності і в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16.

Пунктом 6.2 Договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, в тому числі, передбачених п. 4.3.14 цього договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день порушення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 10% суми заборгованості або понесених збитків.

Отже, оскільки сторони самостійно передбачили додатково крім сплати пені ще й штраф, та враховуючи те, що положення пункту 6.2 Договору не суперечать нормам чинного законодавства, так як його зміст встановлює механізм одноразового обчислення розміру штрафу на визначену договором суму, і є правовим наслідком прострочення оплати наданих послуг, що не має нічого спільного із постійним нарахуванням пені за весь період неналежного виконання зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу.

Перевіривши розрахунки пені та штрафу за прострочення оплати послуг з постачання води та прийняття стічних вод, судом встановлено, що розрахунки є вірними, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні електронні торгові системи" на користь ДП "Прозорро.Продажі" основної заборгованості у розмірі 248 678,26 грн, пені у розмірі 8 025,86 грн та штрафу у розмірі 25 670,41 грн.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 235,62 грн, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні електронні торгові системи" (ідентифікаційний код 41536886, місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9) на користь Державного підприємства "Прозорро.Продажі" (ідентифікаційний код 42068925, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 22) суму основної заборгованості в розмірі 248 678,26 грн (двісті сорок вісім тисяч шістсот сімдесят вісім гривень 26 копійок), суму пені в розмірі 8 025,86 грн (вісім тисяч двадцять п`ять гривень 86 копійок), суму штрафу в розмірі 25 670,41 грн (двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят гривень 41 копійку) та суму судового збору в розмірі 4 235,62 грн (чотири тисячі двісті тридцять п`ять гривень 62 копійки).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов