ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" вересня 2020 р. Справа№ 910/9397/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., Разіної Т.В. від розгляду заяви Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) про розподіл судових витрат

за результатами розгляду апеляційної скарги Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited)

на рішення Господарського суду міста Києва

від 26.02.2020 (повний текст складено 27.02.2020)

у справі № 910/9397/18 (суддя: Данилова М.В.)

за позовом Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited)

до відповідачів:

1. Громадської організації «Інститут Права і Суспільства»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Інформаційне агентство «Українські Новини»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:

1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. ОСОБА_1

4. ОСОБА_4

5. ОСОБА_5

6. ОСОБА_6

7. ОСОБА_7

8. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українська правда»

9. Інтернет портал «Гордон»

10. Центр розслідування корупції та організованої злочинності (OCCRP)

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації

ВСТАНОВИВ:

Компанія Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Інститут Права і Суспільства», Товариства з обмеженою відповідальністю Інформаційне агентство «Українські Новини», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Українська правда», Інтернет портал «Гордон», Центр розслідування корупції та організованої злочинності (OCCRP), про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі № 910/9397/18 у позові Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) до Громадської організації «Інститут Права і Суспільства» та Товариства з обмеженою відповідальністю Інформаційне агентство «Українські Новини» про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Компанія Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі №910/9397/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) задовольнити повністю.

За результатами розгляду апеляційної скарги 15.07.2020 прийнято постанову Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/9397/18 якою апеляційну скаргу задоволено, рішення скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову.

20.07.2020 від Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) надійшла заява про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 730,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 74694,44 грн.

У зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці, станом на 20.07.2020 вирішити питання щодо розгляду вказаної заяви було неможливо.

Ухвалою від 05.08.2020 прийнято до розгляду заяву Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) про розподіл судових витрат у справі № 910/9397/18. Розгляд заяви призначено на 16.09.2020.

07.09.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., Разіної Т.В. від розгляду заяви Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) про розподіл судових витрат.

На момент надходження заяви, учасники судової колегії перебували у відпустці.

Після виходу з відпустки та отримання заяви про відвід, дослідивши доводи заяви про відвід суддів колегія суддів зазначає наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року встановлено, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За рішенням у справі «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 (104) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні у справі «Білуха проти України» зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як на підставу для відводу від розгляду заяви, третя особа посилається на те, що в постанові від 15.07.2020 суд допустив численні порушення норм процесуального права, зокрема, щодо оцінки доказів, повного та всебічного дослідження обставин справи та розподілу судових витрат.

Тобто, єдиною підставою для відводу заявник визначає незгоду з процесуальними рішенням судової колегії, що відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не може бути підставою для задоволення відводу.

У свою чергу, твердження заявника, що «є всі підстави стверджувати, що вони (прим. судді) умисно порушували зазначені та інші норми процесуального права з метою захистити у незаконний спосіб інтереси позивача-апелянта» не підтверджено жодними доказами, а тому відхиляється колегією суддів як необґрунтоване.

Оскільки підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, які перешкоджають розгляду справи, відсутні, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого колегії суддів у складі: Тарасенко К.В. (головуючий суддя), Іоннікова І.А., Разіна Т.В. відводу. Справа підлягає передачі на здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., Разіної Т.В. від розгляду заяви Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (ICU Holdings Limited) про розподіл судових витрат у справі № 910/9397/18.

2. Справу №910/9397/18 передати для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна