СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. Справа № 913/266/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників:

кредитора ТОВ "ЮС-Металл" - адвоката Коломійцева А.Ю., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ№2216 від 26.06.2018, ордер серія ПТ№176628 від 10.09.2020;

заявника апеляційної скарги ПАТ "Український інноваційний банк» - адвоката Гамоля О.Ф., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3058/10 від 19.01.2006, довіреність №б/н від 21.08.2020;

заявника апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвоката Кузьмік Д.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №6506/10 від 23.03.2018, довіреність №27/8408/20 від 26.06.2020;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (вх.№1699 Л/3) та апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вх.№1804Л/3) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 (суддя Масловський С.В., повний текст складено та підписано 20.05.2020)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк, Луганська область

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2020 року до Господарського суду Луганської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл" про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" на підставі статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування заяви про порушення справи про банкрутство заявник (кредитор) посилається на наявність безспірних грошових вимог до боржника у загальному розмірі 101.238,99 грн, не сплачених за договором підряду від 13.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; визнано грошові вимоги ТОВ "ЮС-Металл" () до ПАТ "Українська інноваційна компанія" () в сумі 101.238,99 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПАТ "Українська інноваційна компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко Ігоря Валерійовича (свідоцтво від 26.12.2018 №1878, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проспект Олександра Поля, буд. 97, офіс 9, м. Дніпро 49069).

Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк", не погоджуючись з прийнятою ухвалою, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ЮС-Металл" у відкритті провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія". В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної ухвали суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права. При цьому, заявник зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції. Так, загальнодоступною є інформація про існуючи судові провадження з приводу протиправного відчуження (переоформлення) банківських активів пов`язаними особами ПАТ "Український інноваційний банк" в інтересах ПАТ "Українська інноваційна компанія", відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень та офіційного вебсайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фактично, оскаржувана ухвала у даній справі унеможливлює триваючу за спеціальним банківським законодавством ліквідаційну процедуру банку, оскільки призведе до незаконного розпорядження ліквідаційною масою (активами, документацією) банку. Зокрема, апелянт посилається на правову позицію Великої Палати Верховного суду по справі №925/698/16 у постанові від 10.12.2019 в якій зазначено, що ПАТ «Український інноваційний банк» є особою, що самостійно здійснює представництво своїх прав та інтересів в процедурі ліквідації державою, як банківська установа. Відсутні жодні правові підстави для тверджень про можливе правонаступництво прав та інтересів ПАТ «Укрінбанк» іншими господарськими товариствами, з урахуванням безпідставного і неправомірного переоформлення коду товариства за ЄДРПОУ. Отже, апелянт посилається на ч. 2 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не поширюється на банки, які виводяться з ринку або ліквідуються відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

14.07.2020 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №913/266/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Пушай В.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 апеляційну скаргу ПАТ "Український інноваційний банк" залишено без руху.

10.08.2020 системою повторного автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №913/266/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Пелипенко Н.М., в зв`язку з відпусткою судді Пушай В.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2020, після усунення стороною недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Український інноваційний банк" та призначено її до розгляду на 25.08.2020.

13.08.2020 ухвалою Східного апеляційного господарсько суду розгляд справи було перенесено на 10.09.2020, в в`язку з відпустками членів судової колегії Барбашової С.В. та Пелипенко Н.М.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, не погоджуючись з прийнятою ухвалою, також звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (з урахуванням положень пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ЮС-Металл" у відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія". В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на існуючи судові провадження з приводу протиправного відчуження (переоформлення) банківських активів пов`язаними особами ПАТ "Український інноваційний банк" в інтересах ПАТ "Українська інноваційна компанія", відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень та офіційного вебсайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фактично, оскаржувана ухвала у даній справі унеможливлює триваючу за спеціальним банківським законодавством ліквідаційну процедуру банку, оскільки призведе до незаконного розпорядження ліквідаційною масою (активами, документацією) банку. Як і перший апелянт, Фонд гарантування в своїй скарзі зазначає, що в даному випадку застосуванню підлягає ч. 2 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно якій законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не поширюється на банки, які виводяться з ринку або ліквідуються відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

24.07.2020 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №913/266/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Пушай В.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування фізичних вкладів та призначено її до розгляду на 25.08.2020.

10.08.2020 системою повторного автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №913/266/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Пелипенко Н.М., в зв`язку з відпусткою судді Пушай В.І.

13.08.2020 ухвалою Східного апеляційного господарсько суду розгляд справи було перенесено на 10.09.2020, в в`язку з відпустками членів судової колегії Барбашової С.В. та Пелипенко Н.М.

Враховуючи, що апеляційні скарги ПАТ «Український інноваційний банк» (вх.№1699Л) та Фонду гарантування фізичних вкладів (вх.№1804Л) стосуються однієї і тієї ж справи, між тими ж сторонами, предметом оскарження є ухвала Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20, колегія суддів об`єднала зазначені скарги в одне апеляційне провадження для їх сумісного розгляду.

25.08.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду від боржника ТОВ «Юс-Метал» надійшов відзив (вх.№7930) на апеляційну скаргу ПАТ «Український інноваційний банк», в якому кредитор просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Банку, з огляду на те, що доводи, наведені в ній є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, а вимоги - незаконними та необґрунтованими. Апеляційне провадження просить закрити. Так, кредитор у своєму відзиві зазначає, що в даному випадку ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є банком в розумінні закону України «Про банки та банківську діяльність», адже станом на момент розгляду заяви кредитора у боржника ПАТ «Українська інноваційна компанія» відсутня банківська ліцензія, відсутні відомості про зазначену юридичну особу в Державному реєстрі банків та не спростовані відомості про зазначену юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також кредитор ТОВ «Юс-Метал» надав відзив (вх.№7931) на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 залишити без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу Фонду гарантування фізичних вкладів осіб залишити без задоволення, з огляду на те, що доводи, наведені в ній є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, а вимоги - незаконними та необґрунтованими. Доводи даного відзиву на апеляційну скаргу фактично є тотожними із доводами, наведеними кредитором у відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Український інноваційний банк», адже апеляційні скарги заявників також містять однакові вимоги та ґрунтування.

10.09.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ПАТ «Український інноваційний банк» шляхом електронної пошти надійшли письмові пояснення (вх.№8500), в яких зазначив, що на даний час триває процедура виведення ПАТ «Укрінбанк» (теперішня назва ПАТ «Українська інноваційна компанія») з ринку. Процедура виведення Банку з ринку та його ліквідація може здійснюватися виключно в порядку та на умовах визначених спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, за твердженням заявника, на ПАТ «Укрінбанк» не можуть розповсюджуватись норми Кодексу з питань процедур банкрутства, в зв`язку з чим ухвала Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія» підлягає скасуванню.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого ст.273 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники учасників справи погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, зверненню ТОВ «ЮС-Металл» до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", передував укладений 13.01.2020 між боржником та кредитором договір підряду, відповідно до умов якого підрядник (кредитор по справі) зобов`язався до 01.02.2020 здійснити ремонтно-будівельні роботи шостого поверху офісних приміщень в будівлі по вул. Вознесенський узвіз, буд. 10-А у м. Києві, а замовник (боржник по справі) зобов`язався оплатити вартість робіт.

Підрядник виконав свої зобов`язання за договором і здійснив ремонтно - будівельні роботи шостого поверху офісних приміщень, що підтверджується актом здачі - приймання виконаних робіт від 01.02.2020, який підписаний сторонами.

В той же час, ПАТ "Українська інноваційна компанія" свої зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної сплати за виконані ремонтно-будівельні роботи не виконало.

В ході досудового врегулювання спору, ТОВ «ЮС-Металл» направив претензію №01/2020 від 20.02.2020 з вимогою погашення заборгованості в сумі 101.238,99 грн за договором підряду.

У відповіді на претензію від 01.03.2020 ПАТ «Українська інноваційна компанія» повідомила, що вимоги ТОВ «ЮС-Металл» в сумі 101.238,99 грн визнає в повному обсязі, але зазначає, що затримка у здійснення оплати виникла у зв`язку з тяжким фінансовим становищем та відсутності грошових коштів на банківських рахунках.

Отже, розмір кредиторських вимог ТОВ "ЮС-Металл" до ПАТ "Українська інноваційна компанія" складає 101.238,99 грн, які кредитор вважає безспірними.

Щодо юридичної особи боржника Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» судом встановлено наступне.

24.12.2015 Правлінням НБУ прийнято постанову №934 "Про віднесення ПАТ "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних", та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Проте, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 Постанова Правління НБУ №934 "Про віднесення ПАТ "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" - визнано протиправними та скасовані.

Зазначена постанова залишена в силі судами апеляційної та касаційної інстанцій (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016, ухвала Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 по справі №826/1162/16).

22.03.2016 Правлінням НБУ на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 Постанова Правління НБУ №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку" - визнані протиправними та скасовані. Зазначена постанова ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 залишена без змін.

В той же час, протягом 2016-2017 років Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» двічі змінювало найменування.

Так, 22.11.2016 рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Український інноваційний банк", оформленим протоколом №3, змінено найменування товариства як юридичної особи з ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Укрінком", затверджено статут в новій редакції.

Відповідно до п.1.1. Статуту, ПАТ "Укрінком" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту, шляхом зміни найменування з ПАТ "Український інноваційний банк", перереєстрованого Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 05.06.2015, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839888, на ПАТ "Укрінком", яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

28.03.2017 рішенням позачергових зборів акціонерів ПАТ "Укрінком", оформленим протоколом №6, змінено найменування товариства як юридичної особи з ПАТ "Укрінком" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", затверджено статут в новій редакції.

Відповідно до п.1.1. Статуту ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі статуту, шляхом зміни найменування з ПАТ "Укрінком", перереєстрованого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. 13.07.2016, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839000, на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Укрінком".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 по справі №826/5325/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 по справі №826/5325/16 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 24.10.2017 по справі №826/1162/16 скасовані судові рішення судів попередньої інстанції, відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування Постанови Національного банку України про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

14.12.2017 Окружний адміністративний суд м. Києва постановою по справі №826/14033/17 задовольнив позовні вимоги ПАТ "Українська інноваційна компанія", визнав незаконним та скасував Постанову Правління НБУ від 24.12.2015 №934 "Про віднесення ПАТ "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Постановою від 20.02.2018 по справі №826/14033/17 Київський апеляційний адміністративний суд залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №826/14033/17 від 09.08.2019 відмовлено у задоволенні касаційних скарг, залишені без змін постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 щодо визнання незаконним та скасування Постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Постановою Великої Палати Верховного суду від 10.12.2019 при розгляді справи №925/698/16 зроблено висновок, що правочину між ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "УКРІНКОМ" щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також; іншої, передбаченої ст.512 Цивільного кодексу України зміни кредитора в особі ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "УКРІНКОМ" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") не доведено.

Вищевикладений висновок Великої Палати Верховного Суду боржник наводить в якості підстави для скасування оскаржуваної ухвали та зазначає, що він фактично позбавлений можливості стягувати заборгованість з боржників ПАТ "УКРІНБАНК", що призвело до виникнення фінансових проблем підприємства.

На даний час в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридичної особи з назвою ПАТ "Український інноваційний банк" не існує, під ідентифікаційним кодом юридичної особи 05839888 в реєстрі зареєстроване - Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія".

Виносячи оскаржувану ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія», суд першої інстанції зазначив, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є банком в розумінні ЗУ "Про банки та банківську діяльність", адже станом на момент розгляду заяви кредитора у боржника - ПАТ "Українська інноваційна компанія" відсутня банківська ліцензія, відсутні відомості про зазначену юридичну особу в єдиному Державному реєстрі банків та не спростовані відомості про зазначену юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. При цьому, оскільки код ЄДРПОУ є ідентифікуючою ознакою юридичною особи, яка залишається незмінною протягом усього часу його існування, ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ПАТ "Укрінбанк" є однією юридичною особою. І відповідно до імперативних приписів статті 10 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості внесені до єдиного державного реєстру вважаються достовірними, та можуть бути використанні у спорі з третьою особою. Отже, грошові вимоги заявника ТОВ "ЮС-Металл" до боржника ПАТ "Українська інноваційна компанія" у розмірі 110.238,99 грн є обґрунтованими. В матеріалах даної справи не містяться докази, які б свідчили про визнання недійсним договору підряду від 13.01.2020, учасниками справи не надано суду жодних заперечень щодо правомірності укладення даного договору і боржником до суду не надано підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання, строк яких настав.

Надаючи оцінку аргументам оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України - з урахуванням меж апеляційного перегляду, визначених ст.269 ГПК України - колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019.

Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства.

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно зі ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, неплатоспроможність - це неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

За приписами цієї статті грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Кодексу, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не поширюється на банки, які виводяться з ринку або ліквідуються відповідно до законів України "Про банки і банківську діяльність" та "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Згідно з статтею 80 Цивільного кодексу України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з ст. 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Статтею 15 Закону України "Про банки та банківську діяльність" встановлено вимоги до найменування банків. Банк має повне і скорочене офіційні найменування українською та іноземними мовами. Найменування банку має містити слово "банк", а також вказівку на організаційно-правову форму банку.

Слово "банк" та похідні від нього дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які зареєстровані Національним банком України як банк і мають банківську ліцензію. Виняток становлять міжнародні організації, що діють на території України відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та законодавства України.

Отже, в даній справі проблемним є питання правомірності застосування до ПАТ «Українська інноваційна компанія» законодавства про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, адже до перейменування та перереєстрації змін підприємство боржника носила назву Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк».

Зазначені обставини були предметом розгляду інших судових справ, та рішення по яким набрали законної сили та є чинними.

Так, у справі № 826/14033/17, в якій було визнано протиправною та скасовано Постанову Правління НБУ №934 «Про віднесення ПАТ «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність доводів НБУ щодо відсутності погодження з його сторони реорганізації ПАТ І "Український інноваційний банк", оскільки ПАТ "Укрінком" є тією ж юридичною особою, яка довела свою ідентичність та безперервність юридичної особи, а зміна організаційно - правової форми не відбувалась, тому і відсутній факт реорганізації юридичної особи, в ході якої згідно зі ст. 27, 28 Закону України "Про банки та банківську діяльність" необхідне затвердження плану реорганізації та отримання дозволу від НБУ.

У справі №826/11199/16, в якій було відмовлено у задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо скасування реєстраційний дій стосовно перейменування ПАТ «УКРІНБАНК» в ПАТ «УКРІНКОМ», зміни юридичної адреси, виключення певних видів діяльності та зміни керівника Банку, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, прийшов до висновку, що станом на дату виникнення спірних правовідносин рішення Правління НБУ стосовно ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» скасовані в судовому порядку, що, в свою чергу, відновлює повноваження органів управління банку.

У справі №826/15260/17, в рамках якої було відмовлено в задоволені позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування реєстраційних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про визнання дій протиправними та скасування реєстраційних записів, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що на момент проведення 13.07.2016 та 28.03.2017 реєстраційних дій щодо зміни найменування та місцезнаходження з ПАТ "УКРІНБАНК" на ПАТ "Укрінком" та в подальшому на ПАТ "Українська інноваційна компанія", Постанова Правління НБУ №934 від 24.12.2015 "Про віднесення ПАТ "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" були скасовані в судовому порядку, відновлені повноваження органів управління банку, ліквідація банку фактично не розпочалась, у зв`язку з чим ПАТ «УКРІНБАНК» не є повноважним органом управління, а тому відсутні повноваження відповідно до ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" здійснювати Фондом свої повноваження щодо ПАТ "Українська інноваційна компанія".

При цьому, суд дійшов висновку, що оскільки код ЄДРПОУ є ідентифікуючою ознакою юридичною особи, яка залишається незмінною протягом усього часу його існування, ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ПАТ «Укрінбанк» є однією юридичною особою.

Відповідно до імперативних приписів статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості внесені до єдиного державного реєстру вважаються достовірними, та можуть бути використанні у спорі з третьою особою.

Таким чином, ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є банком в розумінні Закону України «Про банки та банківську діяльність», з огляду на те, що станом на момент розгляду заяви кредитора у боржника - ПАТ «Українська інноваційна компанія» відсутня банківська ліцензія, відсутні відомості про зазначену юридичну особу в єдиному Державному реєстрі банків та не спростовані відомості про зазначену юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/14033/17 від 03.06.2020 було роз`яснено постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 по справі №826/14033/17, таким чином, що:

- постанова Правління НБУ від 24.12.2015 №934 «Про віднесення ПАТ «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», які були визнані протиправними та скасовані за рішенням суду, є протиправними та скасованими з моменту їх прийняття, не породжують жодних правових наслідків з дати їх прийняття та не є законними дозвільними правовими актами, які можуть бути підставою для запровадження та здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УКРІНБАНК».

Визнання протиправними та скасування постанови Правління НБУ від 24.12.2015 №934 «Про віднесення ПАТ «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» зумовлювало відновлення стану ПАТ «Укрінбанк», який передував їх винесенню.

Крім того у мотивувальній частині ухвали було зазначено, що визнання протиправним та скасування вказаних вище постанови та рішення свідчить про те, що процедура тимчасової адміністрації в ПАТ «Укрінбанк» є такою, що не супроводжувалась законними дозвільними правовими актами, а відтак, подальше здійснення тимчасовим адміністратором управління ПАТ «Укрінбанк» є таким, що здійснювалось за відсутності законних дозвільних правових актів, тобто, за межами правового поля.

Зазначена ухвала не скасована та є чинною.

Визначення державної реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) міститься у п. 4 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" за яким це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 10 цього ж Закону встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ПАТ "Українська інноваційна компанія" є "надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна" КВЕД 68.20.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду що в даному випадку Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" не може вважатись банком в розумінні Закону України "Про банки та банківську діяльність". Так, станом на момент розгляду заяви кредитора ТОВ «ЮС-Металл» у боржника - ПАТ "Українська інноваційна компанія" - відсутня банківська ліцензія, відсутні відомості про зазначену юридичну особу в єдиному Державному реєстрі банків та не спростовані відомості про зазначену юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. І, як слідство, на юридичну особу - Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія", поширюється законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. А застосування до даних правовідносин будь-яких процедур Закону України «Про систему гарантування вкладів», в тому числі й щодо спеціальних підстав нікчемності угод банку, є безпідставним.

В обґрунтування апеляційних скарг, скаржники посилаються на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 від 10.12.2019, як на підставу для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, та, відповідно скасування ухвали місцевого суду від 15.05.2020. Проте, зазначені доводи не можуть прийнятися до уваги колегією суддів з огляду на таке.

Так, приймаючи справу №925/698/16 до розгляду Велика Палата Верховного Суду встановила, що правова проблема у справі спричинена неоднаковим застосуванням вимог статті 104 Цивільного кодексу України, Глави 50 Цивільного кодексу України, статей 2, 15, 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

І в той же час, Постановою Великої палати від 10.12.2019 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції і підставою направлення справи на новий розгляд було саме необхідність встановлення обставин, які мають значення для формування остаточних правових висновків - а саме - визначення належного позивача по справі, що свідчить про те, що ця постанова Великої палати не є остаточним судовим рішенням по справі.

Крім того, у вищезазначеній справі викладена окрема думка суддів Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 (підписаною суддями С. В. Бакуліна, В. В. Британчук, Ю. Л. Власов, Д. А. Судима, Ж. М. Єленіна, О. Р. Кібенко, В. С. Князєв, В. Ю. Уркевич, О. Г. Яновська), які не погодились з висновками більшості суддів Великої Палати та з прийнятим рішенням про направлення справи на новий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що преюдиційними є ті обставини, які були встановлені в судовому рішенні відносно особи, яка була учасником справи в якому таке рішення було винесене.

При цьому, Касаційний господарський суд у постанові від 12.06.2018 по справі №927/976/17 зазначив, що преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акту. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінки суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Така позиція суду кореспондується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №917/1345/17 від 03.07.2018: п. 32 преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Зазначена норма вказує на наслідки відсутності одного з елементів преюдиції- не тотожності суб`єктного складу. Тобто у випадку, якщо судом в конкретній справі було встановлено певні обставини, проте особа відносно якої такі обставини були встановлені не брала участі у розгляді справи, то фактично таке рішення не буде преюдиційним, адже особа відносно якої такі обставини встановлені має право їх оспорити.

Таким чином, враховуючи, що суб`єктний склад справи №925/698/16 та справи №913/266/20 не є тотожним, постанова ВП ВС від 10.12.2019 у справі №925/698/16 не є преюдиційною для справи №913/266/20.

Щодо правомірності самої процедури відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія», то вона здійснена з дотриманням вимог законодавства про банкрутство, зокрема у відповідності до ч. 8 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, заява кредитора обґрунтована невиконанням договору підряду укладеного 13.01.2020 між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "ЮС- Металл", відповідно до умов якого підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик власними силами і засобами у відповідності до умов договору, діючих стандартів, норм і правил, та у визначений договором строк, виконати роботи, визначені в п.2.1. договору, а замовник зобов`язується прийняти закінчені роботи і оплатити їх вартість у відповідності до умов договору.

Даний договір підряду не визнавався недійсним, заперечення щодо правомірності укладення його укладання - відсутні.

Боржник ПАТ «Українська інноваційна компанія» не надав підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання, строк яких настав, та погасити заборгованість перед заявником - ТОВ "ЮС-Металл".

Отже, вищезазначене свідчить, що грошові вимоги заявника ТОВ "ЮС-Металл" до боржника ПАТ "Українська інноваційна компанія" у розмірі 110.238,99 грн обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються доводами викладеними у мотивувальній частині постанови.

У справі «Устименко проти України» (заява №32053/13) Європейський суд з прав людини констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Процедура розгляду справи судами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та має бути збалансована з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини, колегія суддів зазначає, що у Рішенні «Серявін та інші проти України» (№4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010) Високий Суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження у справі про банкрутство, адже такі твердження спростовуються матеріалами справи, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, винесена ним ухвала є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг судова колегія не вбачає.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 - без змін.

Оскільки апеляційні скарги заявників не підлягають задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ними судові витрати за апеляційними скаргами не відшкодовуються.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.09.2020

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко