УХВАЛА

м. Київ

15.09.2020Справа № 910/13660/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТА РІТЕЙЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 1 933 924,40 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕНТА РІТЕЙЛ" (далі - позивач, ТОВ "ВЕНТА РІТЕЙЛ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (далі - відповідач, ТОВ "ГІППО") з вимогами про стягнення 1 933 924,40 грн на підставі Договору поставки № 181119-01/1г від 18.11.2019, з яких: 1 852 403,52 грн основного боргу, 44 067,91 грн пені, 37 452,97 грн 20% річних.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 03.09.2020 (вх. № 13660/20 від 10.09.2020), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачем не додержано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява не містить обгрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Так, у позовній заяві при розрахунку пені визначено дату виникнення заборгованості у загальній сумі 1 852 403,52 грн - 27.07.2020, проте позовна заява не містить обгрунтувань з посиланням на умови спірного договору щодо прострочення відповідача з оплати суми основного боргу саме з цієї дати, враховуючи, що прострочення відбулось за рядом видаткових накладних. Наведене, в свою чергу, свідчить про необгрунтованість розрахунку суми пені. Крім того, оскільки необгрунтована дата виникнення прострочення виконання зобов`язання з оплати спірних накладних, то відповідно необгрунтованим є розрахунок суми 20% річних.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

На підтвердження виконання наведених приписів позивачем було додано до позовної заяви фіскальний чек від 02.09.2020, накладну № 929 від 02.09.2020 та опис вкладення у цінний лист № 929 від 02.09.2020.

Проте, до суду подано позовну заяву, яка підписана позивачем 03.09.2020, а отже відповідачу згідно вищенаведених накладної, фіскального чеку та опису вкладення направлено копію іншої позовної заяви, ніж та, що фактично подана до Господарського суду міста Києва. Крім того, згідно опису вкладення у цінний лист № 929 від 02.09.2020 вбачається, що відповідачу направлено копію Договору поставки № 181119-01/1г від 03.12.2018 з протоколом узгодження розбіжностей до нього, тоді як до позовної заяви від 03.09.2020, поданої до суду, додано копію іншого договору та протоколу розбіжностей до нього - Договору поставки № 181119-01/1г від 18.11.2019.

За таких обставин, вищенаведені накладна, фіскальний чек та опис вкладення не приймаються судом у якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом також досліджено, що докази на підтвердження надіслання/вручення відповідачу копії саме позовної заяви № б/н від 03.09.2020 і доданих до неї документів, які були подані позивачем до Господарського суду міста Києва, до цієї позовної заяви фактично не додані.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Натомість, позивачем в якості додатків до позовної заяви додано копії письмових доказів, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, та фактично подано у вигляді ксерокопій, оскільки напис на пакеті документів "прошито, пронумеровано та скріплено печаткою на 640 арк." за підписом директора ТОВ "ВЕНТА РІТЕЙЛ" не містить слів "Згідно з оригіналом". Разом з цим, саме таке зазначення свідчить, що копії відповідають оригіналам.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Враховуючи наведені зауваження Європейського суду з прав людини, суд вважає достатнім для усунення вказаного недоліку позовної заяви у частині засвідчення копій документів належним чином, - здійснення уповноваженим представником позивача відповідного напису у приміщенні суду в строки, визначені цією ухвалою суду.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 3 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- надати обгрунтований розрахунок суми пені, 20% річних;

- надати суду належні докази направлення відповідачу копій позовної заяви № б/н від 03.09.2020 і доданих до неї документів;

- засвідчити копії документів, раніше доданих до позовної заяви, в порядку, передбаченому пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003".

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання обгрунтованого розрахунку суми пені, 20% річних;

- надання суду належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви № б/н від 03.09.2020 і доданих до неї документів;

- засвідчення копій документів, раніше доданих до позовної заяви в порядку, передбаченому пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003".

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.09.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега