Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1098/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Юзьвак М.Ю

за участю представників сторін:

від позивача: Костюкевич - Тарнавська О.В. - ордер ЖТ № 070255 від 02.10.2019;

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр"

до Приватного торгового унітарного підприємства "Поліський камінь"

про стягнення 4316,00 доларів США (що за курсом НБУ станом на 15.10.2019р. становить 105914,64 грн)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного торгового унітарного підприємства "Поліський камінь" заборгованості за Договором №18/10/17 від 18.10.2017 у розмірі 4316,00 доларів США (що за курсом НБУ станом на 15.10.2019 становить 105914,64 грн).

Ухвалою суду від 18.10.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на "28" травня 2020 о 15:00. (Резервна дата 04.06.2020 о 15:00).

Ухвалою від 20.11.2019 продовжено строк подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" нотаріально засвідченого перекладу на російську мову.

20.01.2020 до суду від Економічного суду Гомельської області, із супровідним листом №69-2Ип/2019 від 10.01.2020, надійшли докази повідомлення відповідача про час та місце засідання суду 28" травня 2020 о 15:00 (резервна дата 04.06.2020 о 15:00).

Ухвалою від 28.05.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1098/19 до судового розгляду по суті на 31.08.2020.

28.07.2020 до суду від Економічного суду Гомельської області, із супровідним листом №43-2Ип/2020 від 21.07.2020 надійшли докази повідомлення відповідача про час та місце засідання суду.

Представник позивача в судовому засіданні 31.08.2020 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (а.с. 100-111).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" (позивач, постачальник) та Приватним торговим унітарним підприємством "Поліський камінь" (відповідач, покупець) було укладено Контракт №1/10/17 (далі - Контракт (а.с. 12-15)), за умовами якого продавець продає, а покупець купує у продавця на умовах, обумовлених в даному Контракті, щебінь із щільних гірських порід (далі в Контракті - продукція).

За умовами п. 1.1.1. Контракта, загальна сума останнього складає 6850000,00 російських рублів.

02.07.2018 сторонами підписано Додаткову угоду №1 та 06.09.2018 Додаткову угоду №2 (а.с. 16-17), відповідно до яких сторонами внесено зміни до п. 1.1.1. Договору та визначено, що загальна сума Контракту складає 113000,00 доларів США.

Позивач вказує, що на виконання умов Контракту та додаткових угод, поставив відповідачу товар на загальну суму 16029,00 доларів США, що підтверджується відповідними вантажно-митними деклараціями, проте відповідач за отриманий товар розрахувався частково, сплативши 11713,00 доларів США, внаслідок чого станом на 15.10.2019 заборгованість відповідача перед позивачем склала 4316,00 доларів США.

Не проведення відповідачем у повному обсязі розрахунків за отриманий товар стало підставою для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Відповідно до п. 8.2. Контракту, у випадку неможливості врегулювання спору шляхом перемовин, він підлягає розгляду в судовому порядку в Господарському суді Житомирської області (Україна, м. Житомир, майдан Путятинський,3/65, 10002).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зсилається на Постанову Пленуму ВГСУ від 31.05.2002 №04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справі за участю іноземних підприємств та організацій", ст. 2, 5, 7, 10, 75 ,76 ЗУ "Про міжнародне приватне право", ст. 4 Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 20.03.1992, ст. 1, 2, 6, 7, 10, 11, 14, 15, 16, 22, 530, 538, 626, 629, 692, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ч. 1, 2 ст. 193 ГК України.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Контракта №18/10/17 від 18.10.2017, з додатковими угодами №1 та №2 до нього (а.с. 12-17), який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Видатковими накладними №2144 від 10.09.2018 та №2657 від 26.10.2018, а також вантажно-митними деклараціями (а.с. 18,20) підтверджено, що на виконання умов Контракта позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 16029,00 доларів США.

За умовами п. 5.2 Контракта, сторони дійшли взаємної згоди і визначили, що оплата за товар здійснюється покупцем у розмірі 100% попередньої оплати.

Банківськими виписками по рахунку (а.с.35-38) підтверджено, що відповідач 09.12.2019 здійснив передоплату у розмірі 6713,00 доларів США, а також 19.11.2018 та 27.11.2018 оплатив отриманий товар на загальну суму 5000,00 доларів США.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Зважаючи на виконання позивачем обов`язку здійснити обумовлену Контрактом поставку товару, у відповідача виник обов`язок його оплатити.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи те, що доказів погашення основного боргу в заявленому розмірі станом на день розгляду справи відповідач не надав, позовні вимоги про стягнення на користь позивача 4316,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.10.2019 становить 105914,64 грн, є правомірною.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду належними та достатніми доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог. При цьому відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 4316,00 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 15.10.2019 становить 105914,64 грн) є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного торгового унітарного підприємства "Поліський камінь" (247760, Республіка Білорусь, місто Мозир, провулок Швейний, будинок 2, кімната1, ід. код (ОКПО) 00) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" (11521, Житомирська обл., Коростенський р-н, село Бехи, ід. код 13568156):

- 4316,00 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 15.10.2019 становить 105914,64 грн);

- 1921,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.09.20

Суддя Вельмакіна Т.М.

1- до справи;

2,3 - сторонам (рек.).