ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/430/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовомКерівника Харківської місцевої прокуратури № 5, 61001, м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 4 в інтересах держави, в особі Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, 73000, м. Херсон, вул. Морська, 13, код 38594843 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради, 73003, м. Херсон, вул.. Петра Калнишевського, 2-а, код 21295614
доФізичної особи-підприємця Мачула Тимофій Олександрович, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1
про стягнення 314820,00 грн.
та зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Мачула Тимофій Олександрович

до 1 відповідача - Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської

обласної державної адміністрації

2 відповідача - Херсонське вище училище фізичної культури

Херсонської обласної ради

про зобов`язання вчинити дії

за участю представників:

прокурора - не з`явився

Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації - не з`явився

Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради - не з`явився

Фізичної особи-підприємця Мачула Тимофій Олександрович - Бочарова О.М. за договором б/н від 07.05.2020

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі епартаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мачули Тимофія Олександровича 314 820,00 грн., перераховані на його рахунок за товар, який не було поставлено останнім.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.02.2020 було залишено позовну заяву без руху.

19.02.2020 прокурор подав до господарського суду Харківської області заяву (вх. № 4400) про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.02.2020 було прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі №922/430/20, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче провадження по справі.

05.03.2020 Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради подало до суду заяву (вх. №5882) про розгляд справи без участі його представника, в якій зазначило, що позовні вимоги прокурора підтримує, пояснень щодо обставин спору не надало.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.04.2020 було продовжено строк підготовчого провадження у справі.

Виходячи із стану епідеміологічної ситуації в України та введення на території України карантину, судом, в порядку задоволення клопотань учасників справи, неоднарозово відкладалися підготовчі засідання.

12.05.2020 ФОП Мачула Т.О. надав суду відзив на позовну заяву (вх. №10702) в якому заперечує проти позову, зазначаючи про те, що ним було виконано умови договору, однак товар не був отриманий у зв`язку з діями саме покупця за договором.

Також, ФОП Мачула Т.О. звернувся до суду з зустрічним позовом до Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради в якому просить суд зобов`язати Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, та Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради, виконати умови договору №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р. шляхом прийняття відповідно до видаткової накладної № 1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р. товару, а саме: акробатичної доріжки, гімнастичного містка, комплекту елементів фіксації покриття гімнастичного килима на загальну суму 314 820,00 грн. від ФОП Мачула Т.О.

Ухвалою суду від 22.05.2020 було прийнято зустрічний позов до розгляду сумісно з первісним позовом прокурора.

Прокурором надано відзив на зустрічну позовну заяву (вх. №14838 від 30.06.2020) в якому він заперечує проти зустрічних вимог.

Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради, які є відповідачами за зустрічним позовом, своїм правом на подання відзивів не скористалися, пояснень щодо обставин спору, також, не надали.

Ухвалою суду від 27.07.2020 було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Згідно вимог статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства зокрема є: 1) верховенство права, 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, 4) змагальність сторін, 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення.

Згідно ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України та з урахуванням стану епідеміологічної ситуації в України та введення на території України карантину.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Прокурор, Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради в судове засідання 07.09.2020 не з`явилися.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 07.09.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов наступних висновків.

Стосовно позовних вимог Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 2 ГПК України метою господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, за змістом наведених норм право на позов у особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються. Якщо жодне право особи, яка звернулася із позовом, не порушене і не оспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник саме з договірних відносин, оскільки, як зазначає сам прокурор, продавець ФОП Мачула Т.О. не дотримався умов поставки, не поставив і не передав у власність покупця товар, за який отримав оплату по договору №1312-2/П5-16.

Так, судом встановлено, що між Херсонським вищим училищем фізичної культури Херсонської обласної ради та ФОП Мачулою Т.О. 23.12.2016 було укладено договір №1312-2/П5-16, відповідно до умов якого ФОП Мачула Т.О. зобов`язався поставити Херсонському вищому училищу фізичної культури Херсонської обласної ради спортивні товари та інвентар (код закупівлі згідно з ДК 016:2010: 32.30.1 Вироби спортивні, код закупівлі згідно з класифікатором СРУ: 37400000-2 Спортивні товари та інвентар) (далі - Товар) зазначений у специфікації (Додаток №1), що є невід`ємною частиною договору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.07.2017 у справі №922/1957/17, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017, було відмовлено в задоволенні позовних вимог Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради про стягнення з відповідача ФОП Мачули Т.О. на свою користь 314 820,00 грн боргу, що виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору №1312-2/П5-16, укладеного між сторонами 23.12.2016 щодо поставки оплаченого позивачем товару, 21722,58 грн пені та 1785,42 грн 3% річних, нарахованих за неналежне виконання взятого на себе зобов`язання.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 у справі №922/1957/17, зокрема встановлено, що обома сторонами вчинено необхідні дії для виконання договору, але на даний час він не є виконаним остаточно через несумлінні дії позивача (покупця за договором).

Договір №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року є діючим, сторонами в установленому законодавством порядку не розірваний.

З пояснень відповідача вбачається, що не відмовляється передати проданий товар покупцю за договором - Херсонському вищому училищу фізичної культури Херсонської обласної ради.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Згідно з ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із принципом змагальності, який закріплений у ст. 13 ГПК України, тягар доказування покладається, зокрема, на позивача, а не на суд.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради є самостійним суб`єктом права, тобто має самостійні права й інтереси, самостійну волю і тому діє у правовідносинах від свого імені. Так, наприклад, оскільки училище є фактичним володільцем майна, то ця особа не позбавлена права звернутись з позовом до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16- Ц).

Натомість прокурором не зазначено, в чому саме полягає порушення прав позивача - Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, який не є стороною за спірними праовідносинами, не довів наявності підстав для стягнення з ФОП Мачули Т.О. грошових коштів на користь Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, які були сплачені в якості оплати за товар на користь відповідача саме Херсонським вищим училищем фізичної культури Херсонської обласної ради, як покупцем за договором.

Щодо посилань прокурора на висновки, зроблені в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001420 слід зазначити наступне.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. А згідно ч. 1 ст. 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому, питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Прокурором зазначено про кримінальне провадження в ході якого повідомлено про підозру фізичним особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у скоєнні кримінальним правопорушень. Проте, ці особи не є учасниками даної справи та не є стороною правочину, який на думку прокурора є невиконаним.

Отже, висновки, зроблені в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо фізичних осіб, не є належними та допустимими доказами в даному господарському процесі.

Так, згідно ч. 6 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим, ані в кримінальному провадженні №0001420, ані у вироку суду щодо посадової особи Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради не йде мова про винні дії ФОП Мачули Т.О., а отже, не є належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні ст.ст. 76- 77, 79 ГПК України в даній справі.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03.07.2019 у справі № 342/180/17) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених прокурором позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мачули Тимофія Олександровича 314 820,00 грн. на користь Департаменту, перераховані на його рахунок за товар, який не було поставлено останнім, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно зустрічних позовних вимог Фізичної особи-підприємця Мачули Тимофія Олександровича суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, між Херсонським вищим училищем фізичної культури Херсонської обласної ради та ФОП Мачулою Т.О. 23.12.2016 було укладено договір №1312-2/П5-16, відповідно до умов якого ФОП Мачула Т.О. зобов`язався поставити Херсонському вищому училищу фізичної культури Херсонської обласної ради спортивні товари та інвентар (код закупівлі згідно з ДК 016:2010: 32.30.1 Вироби спортивні, код закупівлі згідно з класифікатором СРУ: 37400000-2 Спортивні товари та інвентар) (далі - Товар) зазначений у специфікації (Додаток №1), що є невід`ємною частиною договору.

Розділом 5 Договору визначено умови поставки та приймання товарів. Зокрема, товар повинен бути поставлений у строк, зазначений у договорі, а саме 24 робочі дні з моменту отримання сторонами завіреного належним чином оригіналу даного Договору (п. 5.1.); місце поставки (передачі) товару: Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради: вул. Чекістів 2А, Суворовський р-н, м. Херсон (п. 5.2.); поставка Товару здійснюється за рахунок Продавця у строки, встановлені цим договором (п.5.4.).

Відповідно до пункту 4.2. Договору оплата товару здійснюється Покупцем після отримання товару, згідно накладної.

Відповідно до пункту 4.3.Договору оплата Товарів Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Продавця, після фактичного отримання товару Покупцем на протязі 5 (п`яти) банківських днів.

Відповідно до п. 10.1. даний договір набирає чинності з моменту його підписання двома сторонами і діє до 31.12.2016 р. з пріоритетною пролонгацією на наступний рік до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як свідчить видаткова накладна № 1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р., постачальник ФОП Мачула Т.О. відпустив товар: акробатична доріжка, гімнастичний місток, комплект елементів фіксації покриття гімнастичного килима на загальну суму 314 820,00 грн, який було прийнято з боку Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради відповідальною особою, про що свідчить особистий підпис на накладній.

В той же день, тобто 23.12.2016 р. зазначена вище видаткова накладна була зареєстрована в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Херсонській області. А 26.12.2016 р. було здійснено оплату в сумі 314820,00 грн, на підставі платіжного доручення № 10 від 23.12.2016 р.

З викладеного вище вбачається, що договір про поставку товару супроводжується накладною; накладна підтверджує продаж та передачу товару; в ній зазначено перелік найменувань товарних позицій, їх кількість та ціна, місце складання та підписи сторін.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.07.2017 у справі №922/1957/17, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017, було відмовлено в задоволенні позовних вимог Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради про стягнення з відповідача ФОП Мачули Т.О. на свою користь 314820,00 грн боргу, що виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору №1312-2/П5-16, укладеного між сторонами 23.12.2016 щодо поставки оплаченого позивачем товару, 21722,58 грн пені та 61785,42 грн 3% річних, нарахованих за неналежне виконання взятого на себе зобов`язання.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.07.2017 у справі №922/1957/17, зокрема, встановлено, що: «на виконання умов договору відповідачем було передано, а позивачем отримано товар, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної № 1312-2/П5-16 від 23.12.2016, яка підписана представниками сторін. Отже, враховуючи умови п. 6.2.1. Договору, позовні вимоги позивача з підстав невиконання відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, відповідно, не підлягають задоволенню.».

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 у справі №922/1957/17, зокрема встановлено, що обома сторонами вчинено необхідні дії для виконання договору, але на даний час він не є виконаним остаточно через несумлінні дії позивача (покупця за договором). Договір №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 року є діючим, сторонами в установленому законодавством порядку не розірваний. При цьому, позивачем товар не отримано внаслідок своєї бездіяльності, що полягає у не вчиненні ним дій, необхідних з його боку для забезпечення передання та одержання товару за договором, а саме погодженням дати та місця поставки товару. В зв`язку з чим, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача (ФОП Мачули Т.О.) 314820 грн основного боргу не підлягають задоволенню та відсутні підстави для стягнення з відповідача пені та 3% річних, які є похідними від первісної позовної вимоги.

Крім того, апеляційним судом постановлено окрему ухвалу від 18.10.2017 року у справі №922/1957/17, якою встановлено факт неналежного ведення бухгалтерського обліку та обліку товарно-матеріальних цінностей, що і було підставою для винесення окремої ухвали, якою керівника державної установи повідомлено про вказані порушення з метою подальшого дотримання фінансово- бюджетної дисципліни та запобігання зловживань під час здійснення закупівель за державні кошти.

Окрема ухвала апеляційного суду від 18.10.2017 року не оскаржувалась та набрала законної сили.

В подальшому ФОП Мачула Т.О. звернувся з позовом до Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради про стягнення коштів за зберігання не прийнятого товару. Однак, Рішенням Господарського суду Херсонської області від 10.04.2018 у справі №923/232/18 в задоволенні позовних вимог ФОП Мачули Т.О. було відмовлено з підстав того, що «в укладеному договорі поставки не узгоджувалися умови переходу права власності на товар до моменту його передачі, а тому на відносини сторін не можуть розповсюджуватися положення статті 667 ЦК України щодо відшкодування продавцеві витрат на зберігання майна. Суд також зазначає, що зміст названої статті 667 передбачає обов`язкову наявність таких витрат, тобто їх сплату, яка в даному випадку відсутня.».

Разом з тим, Господарським судом Херсонської області встановлений факт виконання сторонами договірних умов за договором поставки, проте без фактичної передачі товару покупцю.

Крім того, господарським судом Херсонської області у даній справі встановлено, що за постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 судом встановлено факт того, що договір поставки є діючим, але на час вирішення справи він остаточно не виконаний через несумлінні дії покупця, якій відмовився отримувати поставлений йому товар.

ФОП Мачула Т.О. не погодився з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту переходу права власності на товар до відповідача по справі №923/232/18 та подав апеляційну скаргу на рішення суду від 10.04.2018.

Одеський апеляційний господарський суд в своїй постанові від 16.07.2018 у справі №923/232/18 з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту переходу права власності на товар до відповідача по справі також не погодився. Апеляційною інстанцією, зокрема, було встановлено, що відповідно до умов договору №1312-2/П5-16 та п.1 ч.1 та абз.2 ч.1 ст. 664 ЦК України, сторони погодили, що товар вважається переданим покупцю в день оформлення накладної, що відбулось 23.12.2016 року. Таким чином, з цього моменту товар вважається наданим покупцю у розпорядження, а продавець вважається таким, що виконав своє зобов`язання за договором купівлі-продажу: передав товар у власність покупця.

Апеляційною інстанцією встановлено, що перехід права власності має переважне значення у порівнянні з самим по собі фактом його фактичної передачі. Таким чином, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду у справі №923/232/18 дійшла висновку, що право власності на товар перейшло до покупця Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради з 23.12.2016 року.

Однак, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції, неправильний висновок суду першої інстанції щодо відсутності права власності відповідача на спірний товар не призвів до прийняття незаконного рішення, підстави для зміни або скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції - відсутні. В зв`язку з викладеним, оскаржуване судове рішення Господарського суду Херсонської області від 10 квітня 2018 року у справі №923/232/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Мачули Тимофія Олександровича - без задоволення.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що судами, а саме: господарським судом Харківської області, Харківським апеляційним господарським судом, господарським судом Херсонської області та Одеським апеляційним господарським судом, при розгляді справи № 922/1957/17 та №923/232/18 вже встановлено наступні факти, які мають значення для вирішення даного спору:

- факт того, що договір поставки є діючим, але на час вирішення справи він остаточно не виконаний через несумлінні дії покупця, якій відмовився отримувати поставлений йому товар;

- покупцем товар не отримано внаслідок своєї бездіяльності, що полягає у не вчиненні ним дій, необхідних з його боку для забезпечення передання та одержання товару за договором, а саме погодженням дати та місця поставки товару.

- у даному випадку вина продавця ФОП Мачули Т.О. відсутня, оскільки останнім прийняті залежні від нього заходи щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Набрання рішення суду законної сили означає, що воно набуває властивостей: обов`язковості, винятковості, виконуваності і преюдиціальності. Це означає, що рішення (ухвала) суду повинно виконуватися всіма сторонами та учасниками провадження, неприпустимо оспорювання фактів та правовідносин, установлених в рішенні (ухвалі) суду, що набрало законної сили в порушення відповідного порядку визначеного в ГПК України.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610, 611, 651 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, ФОП Мачула Т.О. має право вимагати від Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради виконати умови договору №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р. зобов`язавши останнього прийняти відповідно до видаткової накладної № 1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р. товар, а саме: акробатичну доріжку, гімнастичний місток, комплект елементів фіксації покриття гімнастичного килима на загальну суму 314 820,00 грн., який є предметом договору.

Враховуючи викладене, та зважаючи, що Херсонським вищим училищєм фізичної культури Херсонської обласної ради, як відповідачем за зустрічним позовом, не оспорені вимоги ФОП Мачули Т.О., відзиву на зустрічну позовну заяву не надано, суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову в частині зобов`язання Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради умови договору №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р. шляхом прийняття відповідно до видаткової накладної № 1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р. товару.

Щодо зустрічних вимог до Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки, як встановлено судом та вже було зазначено вище, Департамент не є стороною у спірних правовідносинах, а тому у останнього не виникло зобов`язань перед ФОП Мачула Т.О.

Крім того, представник ФОП Мачули Т.О., в своїй промові, не підтримував зустрічних вимог до Департаменту, пояснивши суду, що він не має претензій до першого відповідача за зустрічним позовом.

Судові витрати, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на учасників справи пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись статтями статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації - відмовити.

Судові витрати прокуратури, пов`язані з розглядом справи залишити за прокуратурою Харківської області.

В зустрічному позові Фізичної особи-підприємця Мачула Тимофія Олександровича до Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації відмовити.

Зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Мачула Тимофія Олександровича до Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради задовольнити.

Зобов`язати Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради (73003, м. Херсон, вул. Петра Калнишевського, 2-а, ) виконати умови договору №1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р. шляхом прийняття відповідно до видаткової накладної № 1312-2/П5-16 від 23.12.2016 р. товару, а саме: акробатичної доріжки, гімнастичного містка, комплекту елементів фіксації покриття гімнастичного килима на загальну суму 314 820,00 грн.

Судові витрати відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) по сплаті судового збору покласти на Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради.

Стягнути з Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради (73003, м. Херсон, вул. Петра Калнишевського, 2-а, ) на користь Фізичної особи-підприємця Мачула Тимофій Олександрович ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) - 2 102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Прокурор, яким подано позов - Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 (61001, м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 4).

Позивач за первісним позовом (перший відповідач за зустрічним позовом) - Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації (73000, м. Херсон, вул. Морська, 13, код 38594843).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом (другий відповідач за зустрічним позовом) - Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради (73003, м. Херсон, вул. Петра Калнишевського, 2-а, код 21295614).

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - Фізична особа-підприємець Мачула Тимофій Олександрович ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Прокурор, що здійснював представництво інтересів в суді - Прокуратура Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, код 02910108).

Повне рішення складено "14" вересня 2020 р.

Суддя С.А. Прохоров