ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/971/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/971/20

За позовом: Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорномроськ, вул. Праці, буд. 6; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля (65104, м.Одеса, вул. Маршала Жукова, буд. 103; )

Про стягнення 168902,28 грн.

Представники:

від позивача: Полубоярова І.В., самопредставництво

від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач Державне підприємство „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля про стягнення 168902,28 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору про допуск до об`єктів портової інфраструктури Іллічівського морського порту №54-Пі-ІЛФ-18 від 20.07.2018р. та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 168902,28 грн.

Відповідно до витягу з протколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2020р. позовну заяву вх. № ГСОО 1009/20 Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) було передано на розгляд судді Мостепаненко Ю.І.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції затвердженій рішенням Ради суддів України від 15.09.2016р.), у зв`язку з перебуванням судді Мостепаненко Ю.І. на тривалому лікарняному з 07.04.2020р., що складає більше 14 днів, з метою дотримання строків, визначених Господарським процесуальним кодексом України, було призначено повторний автоматичний розподіл позовної заяви.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2020р., позовну заяву вх. № ГСОО 1009/20 Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.04.2020р. прийнято позовну заяву Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до розгляду та відкрито провадження у справі №916/971/20. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "25" травня 2020 р. о 10:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду та із врахуванням Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-ІХ. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву та із врахуванням Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-ІХ. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив та із врахуванням Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-ІХ.

20.05.2020 за вх. № 12662/20 до суду надійшло клопотання від представника Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.05.2020р. клопотання представника Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України за вх.№12662/20 від 20.05.2020 про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.05.2020р. відкладено розгляд справи по суті на "23" червня 2020 р. о 11:00. Викликано представників сторін у судове засідання для розгляду справи по суті на "23" червня 2020 р. о 11:00.

23.06.2020р. до господарського суду Одеської області відповідачем було подано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля просило сул витребувати у позивача документи, що містять інформацію про марку і державний номер, дату та час в`їзду на територію МТП Чорноморськ усіх автотранспортних засобів відповідача за періоди листопада, грудня 2019 року та січня 2020 року.

Відповідно до ч. 1, ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України, у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля від 23.06.2020р. вх. № ГСОО 1622/20 про витребування доказів, судом було встановлено, що відповідачем не надано доказів вжиття заходів, яких товариство здійснювало для отримання такого доказу самостійно, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, у зв`язку з чим клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля від 23.06.2020р. вх. № ГСОО 1622/20 про витребування доказів залишено без задоволення.

Також, 23.06.2020р. до господарського суду Одеської області відповідачем було надано клопотання про залишення позову без розгляду, відповідно до якого було зазначено суду, що позовну заяву від 31.03.2020р. підписано провідним консультантом Ткаченко Я.В., що не має процесуальної дієздатності підписувати та подавати позовні заяви від імені позивача.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля від 23.06.2020р. вх. № ГСОО 16223/20 про залишення позову без розгляду, судом було встановлено, що матеріали справи містять відповідні повноваження провідного юрисконсульта юридичного відділу юридичної служби Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, що підтверджується Наказом №18-К/9 від 03 липня 2013р., Положенням про юридичну службу ЧФ ДП „АМПРУ від 11.10.2019р. №01/15-05-03-65 та Посадовою інструкцією провідного юрисконсульта юридичного відділу юридичної служби від 11.10.2019р. №05/15-05-03-66.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судом клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля від 23.06.2020р. вх. № ГСОО 16223/20 про залишення позову без розгляду залишено без задоволення.

Також, 23.06.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2020р. відкладено розгляд справи по суті на "03" серпня 2020 р. о 13:45. Викликано представників сторін у судове засідання для розгляду справи по суті на "03" серпня 2020 р. о 13:45. Запропоновано позивачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати відповідачу відповідь на відзив, оформлену з урахуванням вимог, встановлених ст.166 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду та із врахуванням Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-ІХ, яким розділ Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністру України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

28.07.2020 за вх. № 20018/20 до суду надійшло клопотання від представника Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

31.07.2020р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли заперечення на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля від 23.06.2020р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.08.2020р. клопотання представника Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України за вх.№20018/20 від 28.07.2020 про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

03.08.2020р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на "26" серпня 2020 р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.08.2020р. повідомлено відповідача по справі №916/971/20: Товариство з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля про судове засідання, яке відбудеться "26" серпня 2020 р. о 10:00.

25.08.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з тим, що на підприємстві вжиті посилені профілактичні заходи карантину та самоізоляції з метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції COVID-19.

26.08.2020р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 07 вересня 2020 р. о 10:40.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.08.2020р. повідомлено відповідача по справі №916/971/20: Товариство з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля про судове засідання, яке відбудеться "07" вересня 2020 р. о 10:40.

Позивач - Державне підприємство „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля заперечує проти заявлених позовних вимог позивача з підстав, що викладено у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 07.09.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 10.09.2020р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, суд встановив.

20.07.2018 року між Державним підприємством „Адміністрація морських портів України (Адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля (користувач) було укладено Договір №54-Пі-ІЛФ-18 (надалі Договір), предметом якого є надання користувачу послуг з користування об`єктами портової інфраструктури (надалі послуги) загального користування, які закріплені за Адміністрацією та знаходяться на її балансі, з метою можливості забезпечення максимального елективного виробничого процесу, та які зазначені в додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, користувач сплачує плату Адміністрації за надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.1. Додатку №1 до Договору №54-Пі-ІЛФ-18 від 20.07.2018р., адміністрація надає користувачу послуги з організації розміщення та руху автотранспорту автошляхами загального портового призначення в рамках „Схеми організації руху вантажного автотранспорту по території Іллічівського морського порту та оформлення перепускних документів на територію Іллічівського морського порту.

Згідно до п. 1.2. Додатку №1 до Договору №54-Пі-ІЛФ-18 від 20.07.2018р., користувач зобов`язується завезти (вивезти) безпечні і не потребуючі особливих режимів зберігання вантажі, у тому числі вантажі в контейнерах стандартів ISO на територію (з території) суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території Іллічівського порту та оплатити надані адміністрацією послуги.

Умовами п. 3.1 Додатку №1 до Договору №54-Пі-ІЛФ-18 від 20.07.2018р., визначено що користувач сплачує послуги адміністрації за вільними тарифами адміністрації та відповідно до п. 3.5. Додатку №1 до Договору №54-Пі-ІЛФ-18 від 20.07.2018р., вартість послуг адміністрації за даним Договором сплачується користувачем протягом 10 банківських днів з моменту складання адміністрацією акту наданих послуг.

Відповідно до п. 3.1 Додатку № 1 до договору, Користувач сплачує послуги Адміністрації за вільними тарифами Адміністрації, а саме: користування автошляхами - 248,38 грн. за одиницю вантажного автотранспорту протягом 24 годин нормативного часу перебування в порту. Користування автошляхами - 348,38грн. за одиницю вантажного автотранспорту контрагентів, що слідує до порту для виконання технологічних операцій по забезпеченню обробки суден по «прямому варіанту» зі складських майданчиків, що знаходяться за периметром порту. У разі затримки вантажного автотранспорту з вантажами в порту понад 24 години нормативного часу перебування вантажного автотранспорту, за кожну наступну добу, починаючи з 25 години, стягується плата у розмірі 248,38грн. за автомашину. При розрахунках неповна доба вважається за повну.

На виконання умов укладеного договору для оплати вартості наданих в листопаді грудня 2019 року та січні 2020 року послуг з користування автошляхами вантажним автотранспортом, позивачем було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля рахунки: №Є/16 805 від 30 листопада 2019р. на суму 78600,53 грн., №Є/18 644 від 31 грудня 2019 року на суму 41690,14 грн. та №Є/1 797 від 31 січня 202р. на суму 41446,32 грн.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, позивачем було зазначено суду, що вищевказані рахунки разом із відповідними актами надання послуг було скеровано відповідачу для оплати/підписання.

За матеріалами справи вбачається, що рахунок №Э/16 805 від 30 листопада 2019р. на суму 78600,53 грн. було отримано відповідачем 16.12.2019р. (а.с. 25), рахунок №Э/18 644 від 31 грудня 2019 року на суму 41690,14 грн. 25.01. 20202р. (а.с. 30) та рахунок №Э/1 797 від 31 січня 2020р. на суму 41446,32 грн. 22.02.2020р. (а.с. 35).

Відповідно до п. 2.6. Договору, користувач повинен підписати отриманий від адміністрації акт наданих послуг протягом 5 робочих днів з дати оформлення такого акту. Якщо у цей строк користувач не повернув підписаний акт наданих послуг або не надав свої зауваження, цей акт наданих послуг вважається сторонами погодженим (підписаним).

Позивачем було зазначено суду, що один екземпляр актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Є/16 805 від 30 листопада 2019р. та №№Є/1 797 від 31 січня 2020р. відповідачем не було повернуто позивачу, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 2.6. Договору, вказані акти надання послуг вважаються підписаними відповідачем.

Умовами п. 3.4.1. Договору визначено, що користувач зобов`язаний здійснювати оплату за користування об`єктами інфраструктури на умовах, у порядку та строки встановлені цим Договором.

Приймаючи до уваги неналежне виконання з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №54-Пі-ІЛФ-18 від 20.07.2018р. за відповідачем рахується борг у розмірі 161736,99 грн., який станом на момент розгляду справи є неоплаченим.

Відповідно до п. 5.3. Договору, відповідальність сторін за порушення зобов`язань по цьому Договору визначається умовами цього Договору та чинним законодавством. У випадку несвоєчасної сплати послуг, адміністрація має право вимагати від користувача сплатити на користь адміністрації пеню у вигляді подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повної сплати заборгованості, включаючи день сплати.

Враховуючи наведене, позивачем було здійснено нарахування пені окремо по кожному рахунку, розмір пені становить 6319,03 грн. та здійснено нарахування 3% річних окремо по кожному рахунку, розмір 3% річних становить 846,26 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору про допуск до об`єктів портової інфраструктури Іллічівського морського порту №54-Пі-ІЛФ-18 від 20.07.2018р. та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 168902,28 грн., яка складається з основного боргу 161736,99 грн., пені 6319,03 грн. та 3% річних 846,26 грн.

Надаючи відзив на позовну заяву, відповідачем було зазначено суду, що позивач підтверджує суми стягнення за своїм позовом лише самими рахунками, виставленими для оплати відповідачу. Водночас, як вказує відповідач, за своїм змістом, зазначена оплата встановлюється відповідно до фактичної кількості автотранспорту відповідача, що заїздила на територію МТП Чорноморськ, з урахуванням тривалості перебування на території порту та зазначає, що така інформація позивачем не додана до позовної заяви.

Також відповідачем було зазначено суду, що Одеська філія ДП „АМПУ за результатами господарської діяльності за 2017-2018 роках займала монопольне (домінуюче) становище на території Одеського морського торговельного порту, її дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1. ч. 2 ст. 13 Закону України „Про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринках послуг, які надаються в межах території та акваторії Одеського морського торговельного порту, підпорядкованій Одеській філії ДП „АМПУ, що призводить, як вказує відповідач, до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідачем було зазначено суду, що позивачем не виконано загальні вимоги щодо доказування фактів належними та допустимими способами доказування та вказано, що позивачем було додано до позовної заяви деякі документи, оригінали яких відсутні у позивача. В тому числі, серед них вказано такі документи: Копія Акту наданих послуг Э/16805 від 30.11.2019р.; копія Акту наданих послуг Э/1797 від 31.01.2020р.

За твердженням відповідача, зазначені документи насправді не підписані обома сторонами та не мають жодної юридичної сили, такі докази є недопустимими. Також, позивачем додано декілька копій повідомлень про вручення поштових відправлень, водночас, як пояснює позивач, з цих документів неможливо достеменно встановити - що саме було відправлено та вручено, який вміст цих поштових відправлень, тому, такі докази є неналежними.

Відповідно до наданих заперечень на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля від 23.06.2020р., позивачем було зазначено суду наступне.

На спростування тверджень відповідача, позивачем було зазначено суду, що листом від 16.07.2018р. відповідач звернувся до позивача з проханням щодо укладення договору про допуск до об`єктів потової інфраструктури (використання Інфраструктури морського порту Чорноморськ автотранспортом), та зазначив що зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги згідно з умовами договору.

Позивачем було пояснено суду, що всі рахунки разом із відповідними актами надання послуг були направлені на адресу відповідача для оплати/підписання. Відповідно до п. 2.6 Договору відповідач зобов`язаний підписувати отримані Акти наданих послуг протягом 5-ти робочих днів з дати їх оформлення. Якщо у цей строк Користувач не повернув підписаний Акт наданих послуг або не надав свої зауваження до наданих послуг, цей Акт вважається сторонами погоджений (підписаний). Також зазначено, що один екземпляр Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 3/16 805 від 30.11.2019р. та №3/1 797 від 31.01.2020 відповідачем не повернуто до позивача, а тому у відповідності до п. 2.6 Договору зазначені акти надання послуг вважаються підписаними відповідачем. На підтвердження щодо отриманнявВідповідачем оригіналу рахунків та актів наданих послуг, позивачем до позовної заяви були надані поштові повідомлення щодо їх отримання № 886 (акт наданих послуг № 3/16805 від 30.11.2019, назва зазначена на повідомленні над печаткою позивача) № 650 (акт наданих послуг № 3/1797 від 31.01.2020, назва зазначена на повідомленні над печаткою позивача).

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, правовідносини між Державним підприємством „Адміністрація морських портів України та Товариством з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля виникли на підставі укладеного між ними 20 липня 2018р. Договору про допуск до об`єктів портової інфраструктури Іллічівського морського порту №54-Пі-ІЛФ-18.

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача були виставлені рахунки для оплати вартості наданих в листопаді грудня 2019 року та січні 2020 року послуг з користування автошляхами вантажним автотранспортом, №Э/16 805 від 30 листопада 2019р. на суму 78600,53 грн., який було отримано 16.12.2019р., №Э/18 644 від 31 грудня 2019 року на суму 41690,14 грн. отримано 25.01. 20202р. та №Э/1 797 від 31 січня 202р. на суму 41446,32 грн. отримано 22.02.2020р.

Із врахуванням, що один екземпляр актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Э/16 805 від 30 листопада 2019р. та №№Э/1 797 від 31 січня 2020р. відповідачем не було повернуто позивачу, у відповідності до п. 2.6. Договору, вказані акти надання послуг вважаються підписаними відповідачем, у зв`язку з чим доводи відповідача у даній частині не приймаються судом до уваги.

Також суд зазначає, що як доказ направлення на адресу відповідача відповідних спірних рахунків, позивач надав рекомендоване поштове повідомлення, відповідно до якого відповідач де-факто отримав такі рахунки, про що свідчить відповідний підпис.

Посилання відповідача на той факт, що із доказів, наданих позивачем, не можливо встановити що саме було відправлено, не приймаються судом до уваги, оскільки на конверті було зазначено, який саме рахунок скеровуються відповідачу. Також суд зазначає, що у разі відсутності або нецілісності вкладень, складається акт у двох примірниках, один з них направляється відправникові. Відповідач не надав до суду жодних доказів того, що він не отримував такі акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), також не було доведено суду, що у відповідних відправленнях були інші документи.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять зауважень чи заперечень від відповідача щодо не підписання відповідних актів.

Крім того, відповідно до листа вих. № 8 від 04.03.2020р. вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля гарантувало погашення заборгованості згідно з рахунків №Э/16805 від 30.11.2019р. на суму 78600,53 грн., №Э/16805 від 31.12.2019р. на суму 41691,14 грн. (а.с. 39).

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору про допуск до об`єктів портової інфраструктури Іллічівського морського порту №54-Пі-ІЛФ-18 від 20 липня 2018р. щодо оплати вартості отриманих послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 161736,99 грн. основного боргу за отриманий товар - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.3. Договору, відповідальність сторін за порушення зобов`язань по цьому Договору визначається умовами цього Договору та чинним законодавством. У випадку несвоєчасної сплати послуг, адміністрація має право вимагати від користувача сплатити на користь адміністрації пеню у вигляді подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повної сплати заборгованості, включаючи день сплати.

Позивачем було здійснено нарахування пені, розрахунок проведено на суму боргу 78600,53 грн. (№ рахунку Э/16805 від 30.11.2019р.) за період з 04.01.2020р. по 01.04.2020р., борг зі сплати пені становить 4408,93 грн., суму боргу 41690,14 грн. (№рахунку Э/18644 від 31.12.2019р.) за період з 08.02.2020р. по 01.04.2020р., борг зі сплати пені становить 1307,66 грн. та суму боргу 41446,32 грн. (№ рахунку Э/1797 від 31.01.2020р.) за період з 07.03.2020р. по 01.04.2020р., борг зі сплати пені становить 602,44грн.

Загальна сума пені, яка заявлена до стягнення з відповідача становить грошову суму у розмірі 6319,03 грн. Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені у розмірі 6319,03 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про її стягнення правомірними.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань).

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних, розрахунок проведено на суму боргу 78600,53 грн. (№ рахунку Э/16805 від 30.11.2019р.) за період з 04.01.2020р. по 01.04.2020р., борг зі сплати 3% річних становить 573,40 грн., суму боргу 41690,14 грн. (№рахунку Э/18644 від 31.12.2019р.) за період з 08.02.2020р. по 01.04.2020р., борг зі сплати 3% річних становить 184,53 грн. та суму боргу 41446,32 грн. (№ рахунку Э/1797 від 31.01.2020р.) за період з 07.03.2020р. по 01.04.2020р., борг зі сплати 3% річних становить 88,33 грн.

Загальна сума 3% річних, яка заявлена до стягнення з відповідача становить грошову суму у розмірі 846,26 грн. Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3% річних у розмірі 846,26 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про стягнення правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2533,53 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автошайрподілля (65104, м.Одеса, вул. Маршала Жукова, буд. 103; ) на користь Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, в особі Чорноморської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорномроськ, вул. Праці, буд. 6; ) основний борг у розмірі 161736 (сто шістдесят одну тисяча сімсот тридцять шість) грн. 99 коп., пеню у розмірі 6319 (шість тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 03 коп., 3% річних у розмірі 846 (вісімсот сорок шість) грн. 26 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2533 (дві тисячі п`ятсот тридцять три) грн. 53 коп.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко