ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 Справа № 917/844/20

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каргет", вул. Ігоря Брановицького, 4, м. Київ, 01042; адреса для листування: вул. Данилевського, 27, кв. 11, м. Харків, 61058

до Фізичної особи - підприємця Халимона Олександра Володимировича, АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів,

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Чорнуха Ю.В. (адвокат, ордер ВІ № 1017652)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каргет" (далі - позивач/ ТОВ "Каргет") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця Халимона Олександра Володимировича (далі - відповідач/ ФОП Халимон О.В.) 17888 грн. заборгованості по орендній платі. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору оренди приміщення № 9 від 01.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.07.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

За заявою відповідача ухвалою від 29.07.2020 справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.08.2020.

Ухвалою від 19.08.2020 розгляд справи відкладено на 10.09.2020.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

В судове засідання 10.09.2020 позивач не з`явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання позивач повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача наполягає на відмові в позові у зв`язку із необґрунтованістю позову.

Рішення приймається з врахуванням процесуальних строків, які були продовжені відповідно до п. 4 розділу Х "Прикінцевих положень" ГПК України.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2017 між Кременчуцьким Дочірнім підприємством № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60" (орендодавець за договором) та ФОП Халимоном О.В. (орендар за договором) укладено договір оренди приміщення № 9 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи), згідно з п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування на певний строк , передбачений цим Договором, офісне приміщення загальною площею 13 кв.м за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 61 (далі - майно).

Відповідно до п. 5.1 Договору оренди орендна плата встановлюється в розмірі 1118,00 грн. на місяць.

Згідно п. 8.1 Договору вказаний договір вважається дійсним до 31.12.2019 року. Про закінчення дії договору орендодавець повідомляє за 1 рік до закінчення дії.

Реорганізація орендодавця або орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам, не визнається підставою для зміни або припинення цього Договору і воно зберігає свою силу для нового власника орендованого майна (його правонаступників) (п. 8.5 Договору).

Дія цього Договору припиняється в результаті:

- закінчення терміну, на який його було укладено;

- дострокового припинення за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду (п. 8.6 Договору).

Згідно п. 6.1 Договору договір може бути розірваний до закінчення терміну його дії:

- за ініціативою орендаря за умови письмового повідомлення за 2 місяці до розірвання Договору;

- за ініціативою орендодавця за умови письмового повідомлення у термін не менше ніж один рік до розірвання Договору.

Відповідно до п. 7.6 Договору у разі виїзду орендаря з орендованого приміщення без попередження про це орендодавця, орендар продовжує оплачувати орендну плату незалежно від того, займає він приміщення чи ні.

Згідно наявного в матеріалах справи акту прийому-передачі об`єкту оренди від 01.02.2017, об`єкт оренди було передано від орендодавця до орендаря.

Позивач у позові зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 544, новим власником нежитлових приміщень та, згідно п. 8.5 договору оренди, новим орендодавцем стало ТОВ «Атлас Фуд Трейдінг», яке в подальшому було перейменоване в ТОВ «Каргет» (позивач). Копію вказаного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.02.2018 та копію рішення учасника № 5/9 від 05.09.2019 про перейменування ТОВ "Атлас Фуд Трейдінг" на ТОВ "Каргет" позивачем додано до позовної заяви.

30.09.2019 позивач заснував нову юридичну особу ТОВ «Каргет Рент» та 07.10.2019 сформував статутний капітал вказаного товариства за рахунок нежитлових приміщень (м. Кременчук, вул. Першотравнева, 61). Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи копією рішення одноосібного засновника ТОВ "Каргет Рент" від 30.09.2019, копіює акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 07.10.2019, а також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184492566 від 11.10.2019.

Позивач зазначає, що в порядку п. 8.5 Договору новим орендодавцем стало ТОВ «Каргет Рент».

Позивач стверджує, що починаючи з серпня 2018 року відповідач не сплачував орендну плату, хоча не повертав приміщення за актом приймання-передачі та не повідомляв про розірвання договору.

Відповідно до договору цесії (відступлення права вимоги) № 1 від 01.12.2019 ТОВ Каргет Рент" (цедент) передав ТОВ "Каргет" (цесіонарію), а цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором у зобов`язаннях боржника (ФОП Халимон О.В.) перед цедентом з оплати орендної плати за договором оренди приміщення № 9 від 01.02.2017 за серпень-грудень 2018 року, січень-листопад 2019 року в загальній сумі 17888,00 грн.

Згідно п. 5 договору цесії (відступлення права вимоги) № 1 від 01.12.2019 цедент відповідає перед цесіонарієм за недійсність відступленого йому права вимоги.

Враховуючи вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі у розмірі 17888,00 грн.

Відповідач у відзиві позов заперечує з наступних підстав.

Так, відповідач стверджує, що йому не було відомо про обставини продажу приміщення орендодавцем Товариству з обережною відповідальністю «Атлас Фуд Трейдінг». Ні Кременчуцьке дочірнє підприємство № 503 ЗАТ «Сантехмонтаж-60», ні ТОВ «Атлас Фуд Трейдінг», ні ТОВ «КАРГЕТ» не повідомляли йому про те, що право власності КДП № 503 ЗАТ «Сантехмондатж-60» на приміщення було припинено у лютому 2018 року. Вперше про перехід права власності на приміщення до ТОВ «КАРГЕТ» йому стало відомо з позовної заяви, що є предметом розгляду цієї справи.

Лише 27 червня 2020 року відповідач отримав від ТОВ «КАРГЕТ» повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні.

Також відповідач зазначає, що твердження позивача у заяві про виправлення недоліків позовної заяви про нібито неодноразове повідомлення відповідачу по телефону про заміну власника орендованого майна не відповідає дійсності і не підтверджено жодним доказом.

Крім цього, відповідач вказує, що зобов`язання за Договором у нього існували тільки до 22 липня 2018 року, оскільки з цього числа договір оренди було розірвано. Так, у встановленому договором порядку, відповідач заявою від 21 травня 2018 року, надісланою рекомендованим листом з повідомленням, повідомив орендодавця про розірвання договору оренди з 22 липня 2018 року, що підтверджується відповідною поштовою квитанцією.

Також відповідач вказує, що він залишав письмову заяву у дверях бухгалтерії орендодавця, де завжди перебував представник КДП-503 ЗАТ «САНТЕХМОНТАЖ-60». Однак з травня 2018 року представники орендодавця не забирали залишену їм кореспонденцію не тільки ним, а й іншими особами, що підтверджується відповідними фотографіями.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано копію заяви від 21.05.2018, адресованої КДП № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60" про розірвання за ініціативою орендаря з 22.07.2018 договору оренди приміщення № 9 від 01.02.2017, а також про направлення 21.07.2018 о 10:00 год. повноважного представника КДП № 503 ЗАТ «САНТЕХМОНТАЖ-60» до приміщення площею 13 кв.м. за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 61, яке передавалося в оренду ФОП Халимон О.В., для прийняття приміщення з оренди та підписання акта приймання-передання приміщення. У разі неможливості явки представника КДП № 503 ЗАТ «САНТЕХМОНТАЖ-60» для прийняття приміщення та підписання відповідного акта, ФОП Халимон О.В. просив орендодавця завчасно повідомити про бажаний час передання-прийняття приміщення.

Крім цього, у вказаній заяві позивач просив КДП № 503 ЗАТ «САНТЕХМОНТАЖ-60» припинити нарахування орендної плати з 22.07.2018.

До вказаної заяви було додано додаткову угоду від 21.05.2018 про розірвання договору оренди приміщення № 9 від 01.02.2017 з 22.07.2018, яка підписана відповідачем.

У якості доказу надіслання вказаної заяви орендодавцю відповідач надав копію службового чеку Укрпошти від 21.05.2018 про направлення рекомендованого листа на адресу КДП № 503 ЗАТ «САНТЕХМОНТАЖ-60».

Враховуючи вказані обставини відповідач зазначає, що з 22 липня 2018 року припинились його зобов`язання за вказаним договором оренди.

Як стверджує відповідач, з 23 червня 2018 року він фактично припинив користуватись орендованим приміщенням та звільнив його від всіх своїх речей. У визначений в заяві про розірвання договору час - 21 липня 2018 року о 9 годині 50 хвилин він прибув за місцезнаходженням приміщення, орендованого згідно договору оренди приміщення № 9 від 01 лютого 2017 року, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 61, для передання приміщення з оренди та підписання відповідного акта приймання-передання приміщення, де перебував до 10 години 30 хвилин. Однак представник орендодавця так і не прибув для прийняття приміщення. На підтвердження вказаного відповідачем надано копію акту від 21.07.2018, підписаного відповідачем, який містить відмітку відповідача про те, що для прийняття приміщення з оренди представник орендодавця 21.07.2018 не з`явився.

Крім цього, відповідачем надано копію акту від 21.07.2018, який підписано ним та фізичними особами Кутеповим І.М. і Халимон Я.В. про те, що ФОП Халимон О.В. у присутності вказаних фізичних осіб з 9 год. 50 хв. до 10 год. 30 хв. чекав представника орендодавця у орендованому приміщенні для передачі вказаного приміщення по акту, але представник орендодавця не з`явився для прийняття приміщення.

Також на підтвердження вказаних фактів відповідачем надано нотаріально засвідчені заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані в реєстрі за номерами 524 і 525 відповідно.

Таким чином, відповідач вважає, що ним були вчинені всі необхідні дії для повернення приміщення з оренди, але саме внаслідок бездіяльності орендодавця не був підписаний акт прийняття-передання приміщення з оренди.

Також відповідач звертає увагу на те, що відповідно до п. 5.2. Договору орендна плата вноситься у безготівкову порядку на розрахунковий рахунок орендодавця наперед, не пізніше 30 числа кожного місяця згідно акта виконаних робіт, проте жодні акти виконаних робіт з відповідачем не підписувались і не надавались на підписання ні орендодавцем, ні іншими особами.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, між Кременчуцьким Дочірнім підприємством № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60" (орендодавець за договором) та ФОП Халимоном О.В. (орендар за договором) укладено договір оренди приміщення № 9 від 01.02.2017.

Згідно ст. 759 ЦК України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За загальним правилом, установленим частиною першою статті 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим за змістом частини третьої статті 651 ЦК України договором або законом може бути передбачено також право сторони договору відмовитися від договору в повному обсязі або частково, тобто розірвати або змінити договір на власний розсуд на підставі одностороннього правочину.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

Згідно ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Умовами Договору, а саме п. 6.1 сторони погодили можливість розірвання Договору до закінчення строку його дії за ініціативою орендаря за умови письмового повідомлення за 2 місяці до розірвання договору.

Відповідач скористався своїм правом на дострокове розірвання Договору та надіслав КДП № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60" заяву про розірвання Договору від 21.05.2018 до якої додав підписану ним додаткову угоду про розірвання Договору.

Судом встановлено, що на дату надіслання відповідачем заяви про розірвання Договору власником орендованого приміщення було не КДП № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60", а ТОВ "Атлас Фуд Трейдінг" згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.02.2018.

Згідно ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Таким чином, орендодавцем по Договору з 19.02.2018 є ТОВ "Атлас Фуд Трейдінг".

Проте, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачу попереднім орендодавцем КДП № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60" чи новим орендодавцем ТОВ "Атлас Фуд Трейдінг" про зміну орендодавця по Договору.

Згідно ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Оскільки позивачем не доведено факт повідомлення відповідачу про заміну орендодавця по Договору на ТОВ "Атлас Фуд Трейдінг", направлення відповідачем заяви про розірвання Договору саме КДП № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60" є правомірним.

Судом встановлено, що ТОВ «Атлас Фуд Трейдінг» було перейменоване в ТОВ «Каргет».

30.09.2019 згідно рішення одноосібного засновника ТОВ "Каргет Рент" від 30.09.2019 позивач заснував нову юридичну особу ТОВ «Каргет Рент» та 07.10.2019 сформував статутний капітал вказаного товариства за рахунок нежитлових приміщень (м. Кременчук, вул. Першотравнева, 61) відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 07.10.2019.

Відповідно до договору цесії (відступлення права вимоги) № 1 від 01.12.2019 ТОВ Каргет Рент" (цедент) передав ТОВ "Каргет" (цесіонарію), а цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором у зобов`язаннях боржника (ФОП Халимон О.В.) перед цедентом з оплати орендної плати за договором оренди приміщення № 9 від 01.02.2017 за серпень-грудень 2018 року, січень-листопад 2019 року в загальній сумі 17888,00 грн.

При цьому, повідомлення про зміну кредитора від 01.05.2020 згідно договору цесії було надіслано позивачем відповідачу лише 24.06.2020, тобто після порушення провадження у даній справі (копія повідомлення та докази його направлення - в матеріалах справи).

Згідно п. 5 договору цесії (відступлення права вимоги) № 1 від 01.12.2019 цедент відповідає перед цесіонарієм за недійсність відступленого йому права вимоги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України.

Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Позивач стверджує, що починаючи з серпня 2018 року відповідач не сплачував ТОВ "Каргет Рент" орендну плату, хоча не повертав приміщення за актом приймання-передачі та не повідомляв про розірвання договору.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів відповідач мав намір повернути орендоване ним майно орендодавцю та зробив для цього всі необхідні дії. Проте, внаслідок неповідомлення йому про зміну орендодавця по Договору, заява, у якій відповідач повідомляє про розірвання договору відповідно до п. 6.1. договору та просить орендодавця направити свого представника для підписання акту приймання-передачі майна, була направлено КДП № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60", а не позивачу, який вже був орендодавцем на момент надіслання вказаної заяви відповідача.

Згідно пункту 5.2 Договору орендна плата вноситься у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця наперед, не пізніше 30 числа кожного місяця згідно акта виконаних робіт.

Суд звертає увагу, що за наданими відповідачем доказами, він щомісячно, відповідно до виставлених КДП № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60" рахунків сплачував орендну плату на рахунок орендодавця до серпня 2018 року (копії квитанцій в матеріалах справи).

Позивачем не надано суду акти виконаних робіт по Договору за період з серпня 2018 року по листопад 2019 року. Відповідач стверджує, що він орендоване приміщення звільнив та не користується ним з липня 2018 року. Позивач доказів на підтвердження протилежного не надав. Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач орендував вказане у Договорі приміщення в період з серпня 2018 року по листопад 2019 року.

При цьому судом враховано, що непідписання орендодавцем акту повернення орендованого майна сталося не з вини відповідача, а внаслідок неповідомлення відповідачу про зміну орендодавця по Договору.

Суд також звертає увагу на небхідність дотримання вимог ст. 795 ЦК України щодо повернення за актом орендованого майна та можливість застосування у зв`язку з цим ч. 6 ст. 762 ЦК України щодо звільнення від оплати.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено факт виникнення у відповідача обов`язку з оплати на користь ТОВ "Каргет Рент" орендної плати по Договору в період з серпня 2018 року по листопад 2019 року.

Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Позивачем не доведено дійсність переданої ТОВ Каргет Рент" вимоги по договору оренди приміщення № 9 від 01.02.2017.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач своїми процесуальними правами не скористався, відповідь на відзив не надав та належними та допустимими доказами не спростував твердження відповідача.

Враховуючи обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, отже позов задоволенню не підлягає.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою в позові покладаються на позивача та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 15.09.2020.

Суддя О.С. Семчук