Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши матеріали
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнум"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Приватного акціонерного товариства "Подільські товтри"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнум"
про визнання недійсними додатків до договору
Представники сторін: не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У судовому засіданні 20.08.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі про відмову в позові.
25.08.2020 засобами поштового зв`язку відповідачем було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з позивача на користь відповідача 49 938,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
09.09.2020 через канцелярію суду позивач подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Вказане процесуальне право учасника справи реалізовано, про що свідчить підпис представника Іванова В.А. та відмітка на примірнику заяви 09.09.2020.
10.09.2020 представник позивача подав до суду заперечення на заяву про винесення додаткового рішення, відповідно до яких повністю відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для стягнення з позивача 49 938,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що відповідачем до відзиву не додано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, інформація про наявність такого розрахунку відображена лише 30.06.2020 у заявленому ним клопотанні про покладенні цих витрат на позивача; стверджує, що за умовами договору про надання правничої допомоги від 11.06.2020 та додаткової угоди від 12.06.2020 ціна адвокатських послуг не узгоджена сторонами, зазначені у додатковій угоді в переліку послуг витрати на проїзд адвоката та витрати на обід є сумнівними і необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами.
У засідання суду 10.09.2020 представники позивача та відповідача (заявника) не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).
За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Матеріалами справи встановлено, що 05.10.2018 відповідач разом з відзивом подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи у сумі 50 000,00 грн витрат на оплату послуг адвоката.
21.08.2020 відповідачем було подано до суду заяву про розподіл судових витрат, а саме покладення на позивача у разі відмови у задоволенні позову 27 382,00 грн вартості наданих послуг з правової допомоги адвоката та 10 000,00 грн гонорару.
У заяві про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення відповідач просив суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на свою користь 49 938,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування вищевказаної заяви та на підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:
- квитки Міністерства інфраструктури України тип ПА-1 АТПІ №№ 121226, 121228, 121232, 121234, 121237, 121235, 121230, 121231, 121233, 121227, 121229, 121236 на перевезення автобусом, вартістю по 20 грн кожен, всього 240 грн;
- копію роздруківки з веб-порталу надання електронних послуг за активною карткою Kyiv Smart Card на проїзд трамваєм;
- копію прибуткового касового ордеру № 1 від 21.08.2020 на суму 49 938,00 грн отриманих коштів самозайнятою особою Орел Русланою Володимирівною від ТОВ «Магнум»;
- копію ордеру серія АІ № 1038694 від 12.06.2020, виданого адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність, Орел Русланою Володимирівною на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 11.06.2020 на представництва інтересів ТОВ «Магнум» у Господарському суді міста Києва.
Відповідно до укладеного між ТОВ «МАГНУМ» та адвокатом Орел Русланом Володимировичем договору про надання правничої допомоги від 11.06.2020, сторонами узгоджено перелік та форму надання правничої допомоги.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги, визначено, що гонорар - винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.
Гонорар складається із суми вартості послуг (п.3.2), розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт (п. 3.3), до гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 3.5).
Згідно з п.п. 3.6-3.7 договору про надання правової допомоги, факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг. Вартість послуг, перелік наданих послуг та порядок розрахунків визначається у додатках до даного договору.
У Додатковій угоді від 12.06.2020 до договору про надання правової допомоги сторони узгодили вартість наданих послуг адвокатом клієнту, зокрема: попередня консультація 2500,00 грн, ознайомлення з матеріалами справи 2500,00 грн, вивчення та аналіз судової практики у подібних правовідносинах 1000,00 грн, складання та подання клопотань 1500,00 грн, складання та подання клопотання про колегіальний розгляд 2500,00 грн, складання та подання пояснень 2500,00 грн, витрати на проїзд адвоката (вартість маршрутного таксі Буча-Київ 20 грн, вартість проїзду у метро 8 грн), витрати на обід, участь у судовому засіданні адвоката 1 година 2500,00 грн, гонорар адвоката 10 000,00 грн.
Також 21.08.2020 адвокатом Орел Р.В. оформлено Уточнений розрахунок витрат на правничу допомогу (опис наданих послуг) на загальну суму 49 938,00 грн
По договору про надання правничої допомоги б/н від 11.06.2020 сторонами підписано Акти приймання-передачі наданих послуг № 1 на суму 27 382,00 грн., № 2 від 21.08.2020 на суму 22 556,00 грн, всього вартість наданих послуг по вказаних актах склала 49 938,00 гн.
Судом встановлено, що відповідач надані йому послуги за вказаними актами по договору оплатив 21.08.2020 за прибутковим касовим ордером № 1 на суму 49 938,00 грн.
Водночас, проаналізувавши надані документи на підтвердження обсягу, вартості, необхідності наданих послуг на заявлену до розподілу суму 49 938,00 грн витрат на оплату послуг адвоката, надавши оцінку доводам позивача, суд зазначає, що, як вбачається з Уточненого розрахунку від 21.08.2020, в якому визначено перелік та розрахунок вартості наданих послуг, до цього переліку включено вартість проїзду адвоката Орел Р.В. до міста Києва з міста Буча маршрутним таксі (автобус) та переміщення по місту Києву громадським транспортом - метро, що склало 336,00 грн, а також витрати на харчування адвоката: витрати на обід у розмірі 102,00 грн.
Суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові № 9901/264/19 від 04.11.2019, вартість виїзду адвоката до суду для подання позову до канцелярії суду не може бути віднесена до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані в якості витрат на професійну правничу допомогу і включення вартості таких послуг до розміру відшкодування за рахунок позивача є безпідставним.
З наданих проїзних документів на підтвердження понесення витрат на проїзд адвоката у заявленій сумі 336,00 грн також неможливо ідентифікувати особу, що використала послуги транспорту.
Крім того, суд зазначає, що витрати на обід адвоката не є витратами, понесеними безпосередньо адвокатом в межах виконання договору про надання правничої допомоги, отже, не розцінюються судом як суми, необхідні для надання правничої допомоги в розумінні п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, судом досліджено відповідність опису наданих послуг в уточненому розрахунку від 21.08.2020 процесуальним діям адвоката Орел Р.В. у справі з метою представництва інтересів відповідача (ознайомлення із матеріалами, подача клопотань, участь у судових засіданнях та інше).
З огляду на наведене, виходячи з загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, відмову у задоволенні позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача понесених відповідачем витрат на оплату послуг адвоката в частині 49 500,00 грн. У стягненні 438,00 грн судом відмовлено (вартість виїзду адвоката до суду та витрати на обід) у зв`язку з безпідставністю їх включення до витрат на правничу допомогу адвоката.
Щодо заперечень позивача, що додаткова угода від 12.06.2020 до договору про надання правничої допомоги від 11.06.2020 містить посилання на дати здійснення процесуальних дій (ознайомлення з матеріалами справи 12.06.2020, 17.06.2020, складання та подання пояснень 20.07.2020), які неможливо було передбачити на дату складання додаткової угоди, суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи 12.06.2020 представник відповідача адвокат Орел Р.В. подала через канцелярію суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного судом на 16.06.2020, 21.07.2020 представник відповідача подала письмові пояснення по справі, тому суд зазначає, що тактика представництва інтересів клієнта адвокатом не є предметом оцінки при розподілі понесених витрат на оплату послуг адвоката та не впливає на її вартість; враховуючи презумпцію правомірності правочину, додаткова угода від 12.06.2020 до договору про надання правничої допомоги від 11.06.2020 є належним доказом узгодження сторонами обсягу та вартості послуг адвоката.
За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, у т.ч. подаючи заперечення на ухвалення додаткового рішення у справі, не скористався своїм правом на подання відповідного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та жодним чином не заперечив заявлений відповідачем до стягнення розмір таких витрат.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнум» про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.
3. В іншій частині заяви відмовити.
4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 16.09.2020.

Суддя О.Г. Удалова