ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 справа № 914/2505/19

За позовом: Приватного підприємства «Віолла - Плюс», м. Львів,

до відповідача: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

про: визнання договору оренди продовженим,

та зустрічним позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача за зустрічним позовом: Приватного підприємства «Віолла - Плюс», м. Львів,

про: виселення із нежитлових приміщень

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання А.П. Полянський

За участю представників сторін:

від позивача (за первісним позовом): А.Р. Козовий керівник;

від відповідача (за первісним позовом): М.В. Карасюк представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватного підприємства «Віолла - Плюс» до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання договору оренди продовженим.

Ухвалою суду від 23.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.02.2020.

Ухвалою суду від 27.01.2020 судом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до відповідача за зустрічним позовом - Приватного підприємства «Віолла - плюс» про виселення із нежитлових приміщень у справі №914/1472/19 за позовом Приватного підприємства «Віолла - плюс» до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання договору оренди продовженим; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; підготовче засідання призначено на 03.02.2020. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 16.03.2020 закрито підготовче провадження у справі № 914/2505/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.04.2020.

У зв`язку з впровадженням карантинних заходів запобіганню поширення на території України коронавірусу COVID-19, ухвалою суду від 30.03.2020 судове засідання у даній справі відкладено до закінчення карантинних заходів.

Ухвалою суду від 18.08.2010 призначено справу №914/2505/19 до розгляду по суті на 31.08.2020.

В судове засідання 31.08.2020 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві та відзив на зустрічну позовну заяву. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність належного повідомлення позивача (за первісним позовом) про припинення договірних відносин з відповідачем (за первісним позовом), а відтак такий договір, на думку позивача (за первісним позовом) вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, у відповідності до п. 4.7 Договору оренди № Ш-11470-18 від 26 жовтня 2018 року. Факт добросовісного користування орендованим приміщенням, підтверджується тим, що позивач (за первісним позовом) продовжує сплачувати орендну плату, а відтак, на думку позивача (за первісним позовом) дію договору оренди слід вважати продовженою.

Позивач просить суд визнати Договір оренди №111-11470-18 від 26.10.2018 року, укладений між Приватним підприємством «ВІОЛЛА-ПЛЮС» та Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором оренди.

В судовому засіданні 31.08.2020 представник позивача (за зустріним позовом) зустрічні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав і мотивів, викладених в зустрічній позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач (за зустрічним позовом) ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо звільнення орендованого приміщення після закінчення строку дії договору оренди.

Відтак, просить суд зобов`язати приватне підприємство «Віолла Плюс» звільнити та повернути шляхом виселення нежитлові за адресою: м. Львів, вул. Б. Грінченка, 13а.

В судовому засіданні 31.08.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та приватним підприємством «ВІОЛЛА-ПЛЮС» 26.10.2018 року було укладено договір №111-11470-18 оренди нерухомого майна, згідно п. 1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «Львівелектротранс», а саме приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Грінченка, 13 «а» загальною площею 22,9 м.кв. на першому поверсі (з індексом приміщення - 13 відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», інвентаризаційна справи №1038.

У відповідності до розділу 2 Договору оренди, цільове призначення об`єкту оренди для торгівлі (магазин).

Пунктом п. 4.1 Договору оренди передбачено, що термін дії договору визначений на 1 рік з 26 жовтня 2018 року до 26 жовтня 2019 року.

У відповідності до п.4.7. Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Так, 10 вересня 2019 року ПП «ВІОЛЛА-ПЛЮС звернулося до відповідача (за первісним позовом) з приводу продовження вказаного договору оренди.

Позивачем (за зустріним позовом) на адресу Відповідача (за зустріним позовом) було надіслано повідомлення № 2302-вих-5047 від 31.10.2019, в якому Орендодавець повідомив Відповідача (за зустрічним позовом) про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди та вказав на обов`язок Відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарнотехнічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі.

Таким чином, договір було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії 26.10.2019 року, продовження цього договору не відбулось.

Станом на дату прийняття рішення договір оренди між сторонами спору не укладено, орендоване приміщення не повернуто.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтовані та такі, що не підлягають до задоволення. Щодо зустрічним позовних вимог, то такі суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Оренда державного та комунального майна є різновидом майнового найму, і при розгляді справ застосовуються норми як Закону України «Про оренду державного та комунального майна», так і норми Цивільного та Господарського кодексів України.

За приписами статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір оренди є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди у належній формі, оплатним, двостороннім та строковим.

Згідно зі статтею 763 названого Кодексу договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні приписи містяться у частині 2 статті 291 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця упродовж одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Аналогічна норма міститься в частині 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди упродовж одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм можна зробити висновок, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення можуть бути висловлені ним, як до закінчення терміну дії договору оренди, так і упродовж одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і упродовж місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється (п.4.1. Постанови Пленуму ВГСУ України № 12 від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»

Як убачається з матеріалів даної справи, договір № Ш-11470-18 від 26.10.2018 припинив свою дію у зв`язку із закінченням терміну його дії 26.10.2019 року. Ця дата визнається двома сторонами спору. Відтак, з 26.10.2109 року договірні відносини між сторонами припинилися.

Орендодавець (УКВ ДЕР ЛМР) відповідно до вимог ч.2 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» повідомив орендаря про припинення договірних відносин у місячний строк після закінчення дії договору (повідомлення № 2302-вих-5047 від 31.10.2019). До матеріалів справи долучено докази надсилання вказаного повідомлення відповідачу (за зустрічним позовом).

Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

З огляду на припинення дії договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, відсутні правові підстави для продовження користування відповідачем нерухомим майном. Відтак, у відповідача (за зустрічним позовом) ПП «Віолла - Плюс» виник обов`язок повернути орендоване приміщення у зв`язку із закінченням терміну дії договору.

Виходячи із вищенаведеного, оскільки орендодавець майна висловив заперечення стосовно продовження дії договору - у суду відсутні підстави для задоволення первісного позову.

Щодо зустрічного позову Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, то приписами частини 1 статті 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

Згідно положень п.п. 9.1, 9.3 договору об`єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням балансоутримувачем) протягом 15 днів з часу закінчення терміну дії договору.

Як зазначено вище спірний договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за № Ш-11470-18 від 26.10.2018 припинений з 26.10.2019 року, відтак Господарський суд Львівської області дійшов висновку зустрічний позов задоволити та зобов`язати ПП «Віолла - Плюс» звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень площею 22,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Грінченка, 13а.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні первісних позовних вимог суд відмовляє повністю, зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір за зустрічним позовом покладаються на відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом).

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 180,232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задоволити повністю.

3. Зобов`язати Приватне підприємство «Віолла-Плюс» (79000, м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 3/45 ,) звільнити та повернути шляхом виселення Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) нежитлові приміщення загальною площею 22,9 м.кв., що знаходиться адресою: м. Льввів, вул. Б. Грінченка, 13а.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09.09.2020.

Суддя Н.Є. Березяк