ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1221/20

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 343955,49 грн.

За участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: Старчик А.А. (довір. № 14-195 від 17.05.2019 р.);

від відповідача: Кравченко М.В. (посадова інструкція).

встановив:

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про стягнення 272965,05 грн. заборгованості, 28571,00 грн. пені, 16037,24 грн. 3% річних та 26382,20 грн. інфляційних втрат, всього 343955,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач несвоєчасно здійснював оплату за переданий позивачем природний газ відповідно до укладеного між ними договору № 4580/18-ТЕ(Т)-41 від 05.01.2018 р. постачання природного газу та не виконав зобов`язання у строк, визначений договором, чим порушив п. 6.1 Договору, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути 272965,05 грн. заборгованості, 16037,24 грн. 3% річних та 26382,20 грн. інфляційних втрат відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, а також 28571,00 грн. пені відповідно до п. 8.2. Договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.07.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2020 р.

11.08.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він є структурним формуванням Збройних Сил України, підпорядкованим Міністерству оборони України, та враховуючи те, що він є неприбутковою організацією всі розрахунки за надані послуги здійснюються через Державну казначейську службу України у міру взяття бюджетного зобов`язання. Відповідач звертає увагу на те, що станом на 01.01.2018 р. поточна заборгованість будинкоуправлінь, гуртожитків, комендантських дільниць становила 292674,31 грн., прострочена - 257164,28 грн., а тому відповідач не мав можливості вчасно сплатити кошти за придбаний природний газ позивачу. Крім того, позивач не звертався до відповідача з листами (претензіями, розрахунками, тощо) з вимогою про оплату пені, 3% річних та інфляційних витрат, а також не було виставлено жодного рахунку на оплату вказаних нарахувань, у зв`язку з чим відповідач не мав можливості оплатити вказані суми до моменту подачі позову до суду та не був обізнаним з відповідними нарахуваннями, що призвело до збільшення зобов`язань відповідача перед позивачем.

Представник позивача у підготовче засідання 07.07.2020 р. не з`явився, у підготовчому засіданні 18.06.2020 р. та у судових засіданнях 23.07.2020 р. та 11.08.2020 р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у підготовчі засідання 18.06.2020 р., 07.07.2020 р. та у судове засідання 23.07.2020 р. не з`явився, а у судовому засіданні 11.08.2020 р. проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 р. між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (перейменоване на Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України) (постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла-Церква (споживач) було укладено договір № 4580/18-ТЕ(Т)-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві у І кварталі 2018 року природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до п. 1.4 договору за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД ) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на митну територію України.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що постачальник передає споживачу за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р. (включно) природний газ орієнтованим обсягом до 282,00 тис. куб. м., у тому числі за місяцями: січень 2018 р. 120,00; лютий 2018 р. 92,00; березень 2018 р. 70,0.

Відповідно до п. 3.7 договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 6.4 договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу погашається основна сума заборгованості.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.01.2018 р. до 31.03.2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ 12 договору).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору позивач за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р.

передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 1550580,18 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2018 р. на суму 532965,05 грн., від 28.02.2018 р. на суму 500104,70 грн., від 31.03.2018 р. на суму 517510,43 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідачем було сплачено 28.02.2018 р. 260000,00 грн.; 20.03.2018 р. 500104,70 грн., 24.04.2018 р. 517510,43 грн., що підтверджується банківськими виписками за 28.02.2018 р., за 20.03.2018 р. та за 24.04.2018 р.

Здійснені відповідачем оплати зараховувались позивачем наступним чином:

- Оплати у сумі 260000,00 грн. та у сумі 272965,05 грн. (частина оплати 500104,70 грн.) зараховані за актом приймання-передачі від 31.01.2018 р. (за зобов`язаннями січня 2018 р.);

- Оплати у сумі 227139,65 грн. (решта оплати 500104,70 грн.) та у сумі 272965,05 грн. (частина оплати 517510,43 грн.) за актом приймання-передачі від 28.02.2018 р. (за зобов`язаннями лютого 2018 р.),

- Оплати у сумі 244545,38 грн. (решта оплати 517510,43 грн.) за актом приймання-передачі від 31.03.2018 р. (за зобов`язаннями березня 2018 р.).

Таким чином, відповідач за отриманий у січні 2018 року та лютому 2018 року природний газ розрахувався в повному обсязі, проте з порушенням строку оплати, встановленого п. 6.1 договору, а за отриманий природний газ у березні 2018 року за актом приймання-передачі від 31.03.2018 р. на суму 517510,43 грн. відповідач розрахувався частково у сумі 244545,38 грн., у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у сумі 272965,05 грн. (517510,43 грн. - 244545,38 грн. = 272965,05 грн.).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 272965,05 грн. за поставлений природний газ у березні 2018 року на підставі договору № 4580/18-ТЕ(Т)-41 від 05.01.2018 р. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 272965,05 грн. боргу підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 16037,24 грн., нарахованих на заборгованість відповідача за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо з урахуванням дат виникнення заборгованості за загальний період з 27.02.2018 р. по 19.02.2020 р.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки наданий позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 16037,24 грн. 3% річних підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 26382,20 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2018 р. за березень 2018 р. за період з травня 2018 р. по січень 2020 р.

Оскільки наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним, то позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 26382,20 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 28571,00 грн. пені.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач просить стягнути 28571,00 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо, із врахуванням дат виникнення заборгованості, за загальний період з 27.02.2018 р. по 25.10.2018 р. з дотриманням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Наданий позивачем розрахунок пені є арифметично вірним.

Доводи відповідача, викладені у відзиві, не спростовують викладених вище обставин та не звільняють відповідача від виконання зобов`язань за договором № 4580/18-ТЕ(Т)-41 від 05.01.2018 р.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмакова, буд. 1, код 08167863) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, код 20077720) 272965,05 грн. (двісті сімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять грн. 05 коп.) боргу, 28571,00 грн. (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят одну грн. 00 коп.) пені, 16037,24 грн. (шістнадцять тисяч тридцять сім грн. 24 коп.) 3% річних, 26382,20 грн. (двадцять шість тисяч триста вісімдесят дві грн. 20 коп.) інфляційних втрат та 5159,33 грн. (п`ять тисяч сто п`ятдесят дев`ять грн. 33 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 16.09.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева