ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1393/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Приватного підприємства "Геюр+", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 1076160,42 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Новіков М.С., довіреність від 11.02.2020;

відповідача - Селіванов М.В., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "Геюр+", м. Харків, про стягнення заборгованості в розмірі 1076160,42 грн. зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, яка знаходиться на перехресті пров. Отакара Яроша та пр. Леніна у м. Харкові, площею 0,3960 га. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду від 12.05.2020 призначено справу № 922/1393/20 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09.06.2020 об 11:30 год.

04.06.2020 відповідачем надано до суду відзив на позов (вх. № 12631), в якому заперечуючи проти позову та наданого розрахунку суми заборгованості ПП Геюр+ з орендної плати, відповідач вважає, що сторони не погодили порядок індексації орендної плати за договором. Пункт 10 договору про обчислення орендної плати з урахуванням індексу інфляції не спрямований на реальне настання правових наслідків. Окрім цього, зазначає, що до спірних правовідносин сторін не може бути застосована Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 № 786, оскільки вказана Методика (відповідно до п. 1 Методики) розрахована на правовідносини оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства, організації, їх структурних підрозділів (філії, цеху, дільниці) та окремого індивідуально визначеного майна державного підприємства та не враховує особливостей правовідносин оренди землі державної та комунальної форм власності. Також зауважив, що застосування запропонованого позивачем розрахунку розміру орендної плати з урахуванням приписів податкового законодавства, а тим паче п. 9 договору оренди, яким встановлено розмір орендної плати на рівні 5,6 % від нормативної грошової оцінки землі, не відповідає приписам чинного законодавства. Також надано до суду контр-розрахунок суми заборгованості ПП "Геюр+" з орендної плати за 2018 рік, який складає 278300,00 грн.

01.07.2020 позивачем, через канцелярію суду, надані додаткові письмові пояснення до позову (вх. № 14927), в яких позивач, заперечуючи проти доводів, висловлених відповідачем у відзиві на позов, зазначив, що ПП «Геюр+», починаючи з 29.04.2014, тобто дати набуття законної сили рішення суду, яким внесено зміни до договору оренди повинно було сплачувати новий розмір орендної плати, визначений в цьому рішенні суду, з урахуванням індексів інфляції. А, отже, розрахунок суми заборгованості ПП «Геюр+» з орендної плати в розмірі 1076160,42 грн. - є вірним та розрахованим відповідно до п. 13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 № 786, яким встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Ухвалою господарського суду від 02.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 12 серпня 2020 року. Відкладено підготовче засідання на 15.07.2020 о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду від 15.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/1393/20 до судового розгляду по суті на 12.08.2020 об 11:00 год.

Протокольними ухвалами від 12.08.2020, 09.09.2020 у судових засіданнях оголошувалась перерва, в порядку ст. 216 ГПК України.

У судовому засіданні 14.09.2020 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.09.2020 проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позов.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.09.2020, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Рішенням Харківської міської ради від 28.04.2004 № 66/04 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів» ПП «Геюр+» (відповідач, орендар) надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,3960 га, яка знаходиться на перехресті пров. О. Яроша та пр. Леніна у м. Харкові для будівництва кафе з літнім майданчиком та подальшої експлуатації об`єкту.

На підставі вказаного рішення, між Харківською міською радою (позивач, орендодавець) та Приватним підприємством «Геюр+» укладено договір оренди землі від 01.04.2005, зареєстрований за № 6355/05. Відповідно до умов договору оренди, земельну ділянку загальною площею 0,3960 га, яка знаходиться на перехресті пров. О. Яроша та пр. Леніна у м. Харкові надано для будівництва кафе з літнім майданчиком та подальшої експлуатації об`єкту строком до 31.12.2029.

П. 5 цього договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період експлуатації становить 3338840,00 грн.

Згідно з п. 9 договору, розмір орендної плати за земельну ділянку на період експлуатації з 2007 року становить:

- в рік 143570,16 грн.;

- в місяць 11964,18 грн.

П. 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до п. 13 договору розмір орендної плати переглядається у тому числі в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (п.1.1 рішення).

П. 2 цього рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013»» встановлено, що плата за землю на підставі даних «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (п. п. 2, 3 рішення).

Рішенням господарського суду Харківської області 15.04.2014 у справі № 922/732/14, внесено зміни в п. 5 п. 9 до договору оренди землі від 01.04.2005, № 6355/05, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, яка знаходиться на перехресті пров. О. Яроша та пр. Леніна площею 0,3960 га, у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Рішення набуло законної сили 29.04.2014.

Відповідно до вказаного рішення, розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою яка знаходиться на перехресті пров. О. Яроша та пр. Леніна у м. Харкові площею 0,3960 га згідно з розрахунком № 326/14 від 23.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 632570,40 грн., або в місяць - 52714,20 грн.

Таким чином, як стверджує позивач, ПП «Геюр+», починаючи з 29.04.2014, тобто дати набуття законної сили рішення суду, яким внесено зміни до договору оренди, повинно було сплачувати новий розмір орендної плати визначений в цьому рішенні суду, з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 № 786, встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Виходячи із розрахунків позивача, наданих до позову, ПП «Геюр+», за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, повинно було сплатити 1430430,70 грн.

Згідно із листа ГУ ДПС у Харківській області від 24.03.2020 № 6568/9/20-40-04-03-17 ПП «Геюр+» сплачено орендну плату у 2018 році у розмірі 354270,28 грн.

Різниця розміру заборгованості зі сплати орендної плати, яку повинно було сплатити ПП «Геюр+» за відповідний період складає: 1430430,70 грн. - 354270,28 грн. = 1076160,42 грн.

Отже, заборгованість зі сплати орендної плати за користування ПП «Геюр+» земельною ділянкою, яка знаходиться на перехресті пров. О. Яроша та пр. Леніна у м. Харкові площею 0,3960 га, відповідно до договору оренди землі від 01.04.2005 № 6355/05, з урахуванням рішення суду за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 складає 1076160,42 грн.

Як вказує позивач, спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати в повному обсязі, що і стало підставою для звернення Харківською міською радою до господарського суду з позовом за захистом своїх прав, шляхом стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Ст. 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Ст. 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Ст. 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗК України).

Згідно пункту "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати оренду плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, ч. 1 ст. 286 ГК України орендар сплачує орендодавцю орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності і вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.

Ст. 530 ЦК України встановлює обов`язок виконання зобов`язання у встановлений строк (термін) його виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 24 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати; у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Як вже було зазначено, в п. 9 договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі № 922/732/14) зазначено, що розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою яка знаходиться на перехресті пров. О. Яроша та пр. Леніна у м. Харкові площею 0,3960 га згідно з розрахунком № 326/14 від 23.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 632570,40 грн., або в місяць - 52714,20 грн.

Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до умов договору (п. 31 п.п. "б"), орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в строки та розмірах, встановленими цим договором.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п. 11 договору).

З аналізу вищевикладених умов договору вбачається, що відповідач мав сплачувати орендну плату за звітний місяць з урахуванням індексу інфляції, протягом наступного місяця.

Аналогічна правова позиція щодо здійснення розрахунку орендної плати знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/3321/18 від 07.10.2019.

Водночас, щодо тверджень відповідача щодо обрахунку орендної плати без врахування індексу інфляції та поданого останнім розрахунку, суд зазначає, що відповідно до п. 10 договору, сторонами обумовлено, що орендна плата обчислюється з урахуванням індексу інфляції, а отже така повинна обраховуватись виходячи з щомісячного розміру орендної плати (52714,20 грн.) та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця, при цьому п. 13 договору жодним чином не встановлює механізм реалізації п.10 договору, а лише встановлює можливість перегляду орендної плати у випадку інфляції. Разом з цим, контр розрахунок, який наданий відповідачем здійснений без врахування, якраз таки положень п.10 договору, а відтак не може бути прийнятий судом, як вірний.

На підставі викладеного, при розрахунку розміру орендної плати, яку мав сплатити відповідач за спірний період, треба виходити з щомісячного розміру орендної плати та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця. Таким чином, за заявлений позивачем період з 01.01.2018 по 31.12.2018, відповідач мав сплатити орендну плату за договором (з урахуванням індексу інфляції) в розмірі 694417,46 грн.

Водночас, згідно із листа ГУ ДПС у Харківській області від 24.03.2020 № 6568/9/20-40-04-03-17 ПП «Геюр+» сплачено орендну плату у 2018 році у розмірі 354270,28 грн.

Отже, розмір заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, площею 0,3960 га., яка знаходиться на перехресті пров. О. Яроша та пр. Леніна у м. Харкові, відповідно до договору оренди землі від 01.04.2005 № 6355/05, який підлягає стягненню з останнього на користь позивача, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 становить 340147,18 грн. (694417,46 грн. - 354270,28 грн).

Позивач, при розрахунку суми заборгованості відповідача за даним позовом, застосовував щорічні коефіцієнти інфляції за попередні роки, у зв`язку з чим, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків у відповідності до ст. ст. 11, 626 ЦК України, які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата є істотною умовою договору. Ст. 21 цього ж Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

При цьому, згідно з п. 288.4 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

З наведених положень ПК України та ЗУ "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому, саме договором оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В той же час, згідно з п. 13 договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі № 922/732/14), розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (п. 36 договору).

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі № 922/732/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Таким чином, зміна орендної плати внаслідок інфляції, є підставою для перегляду орендної плати та має здійснюватись у письмовій формі за взаємною згодою сторін. В разі ж ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Однак, на час розгляду справи, доказів внесення сторонами змін до договору оренди, в частині розміру орендної плати з урахуванням щорічних індексів інфляції в 2015 - 2017 роках, суду надано не було.

Таким чином, нарахування позивачем орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів інфляції за 2014 - 2017 роки є безпідставним.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати (з урахуванням індексів інфляції) за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі 340147,18 грн. (Постанова САГС від 01.06.2020 по справі № 922/3878/19).

Ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 ГПК України).

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ст. 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, позовні вимоги Харківської міської ради підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Геюр+" (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 29, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, яка знаходиться на перехресті пров. О. Яроша та пр. Леніна, у м. Харкові, площею 0,3960 га, в сумі 340147,18 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 5102,21 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Харківська міська рада (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, );

Відповідач - Приватне підприємство "Геюр+" (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 29, ).

Повне рішення складено 16.09.2020.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/1393/20