Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р.чя м. Рівне Справа № 918/285/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., а участю секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, вул. Князя Володимира, буд. 71-Б, м. Рівне, )

до Фізичної особи-підприємця Шитова Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

про стягнення штрафу в сумі 127 778,84 грн

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Гуз О.С. (довіреність № 4 від 04.02.2020);

від відповідача: Паламарчук К.М. (в режимі ВКЗ).

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі ТОВ "РОЕК") звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до ФОП Шитова Володимира Миколайовича (далі Підприємець) про стягнення штрафу за неповідомлення (повідомлення з порушенням строків) про дострокове припинення (розірвання) договору про постачання електричної енергії споживачу №470062781-ВЦ від 28.12.2018 в сумі 127 778,84 грн.

Ухвалою суду від 31.03.2020 прийнято позовну заяву ТОВ "РОЕК" до відповідача про стягнення штрафу в розмірі 127 778 грн. 84 коп. до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/285/20, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.05.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній вважає позов безпідставним та заперечив проти його задоволення. Посилаючись на умови чинного законодавства та договору укладеного з ТОВ "РОЕК", за якими Підприємець є вільним у виборі постачальника електричної енергії, останній наполягав, що ним виконано обов`язок щодо повідомлення нового постачальника електричної енергії про намір укласти договір, натомість обов`язок повідомляти попереднього постачальника - ТОВ "РОЕК", у відповідача відсутній. Так, 07.03.2019 відповідач звернувся до нового електропостачальника ТОВ "Енерджі 365" із заявою-приєднанням до його публічного договору. Запланована дата початку постачання з 01.04.2019. Відповідач вважає що ним дотримано порядок та строки зміни електропостачальника.

Також щодо Комерційної пропозиції, яку надав позивач в підтвердження своїх позовних вимог, у відзиві відповідач вказав, що йому не відомо про існування такого документа. У Підприємця, в свою чергу, в наявності Комерційна пропозиція, яка надавалась співробітниками TOB "РОЕК" для ознайомлення в редакції, копія якої додається до даного відзиву, згідно якої, пунктом 8 "Штраф за дострокове припинення дії договору" визначено, що "Штраф за дострокове припинення дії договору: не застосовується". При цьому, відповідач звертає увагу, що він не погоджував та не міг погодити Комерційну пропозицію № 2.01/1 -"РОЕК" в редакції, яка надана Позивачем в додатку до Позовної заяви, оскільки навіть не знав про її існування, що також свідчить про відсутність підписів Сторін на ній. Комерційна пропозиція є додатком до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка визначає суттєві умови договору, а отже має бути укладена у такій же формі, як і сам договір. Також вказав, що Комерційна пропозиція, яку додано позивачем не є публічною та не оприлюднена на офіційному сайті ТОВ "РОЕК".

03.06.2020 через відділ канцелярії позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив про безпідставність тверджень відповідача у відзив на позовну заяву, просив суд позов задоволити. Вважає, що споживач, приєднавшись до заяви-приєднання та умов договору, яким зокрема встановлено строк його дії, відповідно до абзацу 2 пункту 13.7 договору, зобов`язаний повідомити позивача про дострокове припинення (розірвання) договору у 30-денний строк. Заперечив проти твердження відповідача про непогодження останнім комерційної пропозиції доданої до позовної заяви, оскільки комерційна пропозиція №2.01/1-"РОЕК" розміщена на офіційному сайті товариства https://www.ez.rv.ua/, і в даній пропозиції міститься пункт 8, який визначає штраф за дострокове припинення дії договору. Позивач також вказав, що між сторонами було укладено публічний договір який продубльовано також і в письмовій формі, відтак, на переконання позивача, якщо письмова форма договору не відповідає публічному, то застосовуються умови публічного договору.

11.06.2020 відповідачем до суду подані заперечення на відповідь на відзив, у яких, крім зазначеного раніше, Підприємець вказав, що на момент укладення договору 28.12.2019 комерційна пропозиція на яку покликається позивач не була оприлюднена на офіційному веб сайті ТОВ "РОЕК". Більше того, файл на який посилається позивач змінювався неодноразово після укладення договору про постачання електричної енергії. У зв`язку з викладеним зазначив, що позивачем подаються до суду недопустимі докази.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.06.2020 у задоволенні клопотання ТОВ "РОЕК" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Ухвалено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.07.2020.

08.07.2020 ТОВ "РОЕК" подані до суду письмові пояснення із запереченнями проти доводів відповідача наведеними у запереченнях на відповідь на відзив із посиланням на дійсність поданої позивачем комерційної пропозиції. Крім того, позивачем додано до письмових пояснень копію наказу від 03.12.2018 №18 ТОВ "РОЕК" яким затверджені комерційні пропозиції, зокрема і додана до позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.07.2020 розгляд справи відкладено на 27.08.2020 з підстав наведених у відповідній ухвалі суду.

20.07.2020 Підприємцем подані письмові пояснення на пояснення позивача, відповідно до яких, крім іншого відповідач заперечив проти прийняття як доказу копії наказу ТОВ "РОЕК" від 03.12.2018 №18, оскільки останній подано поза межами строків визначених ГПК України.

У судовому засіданні 27.08.2020 судом було оголошено перерву до 10.09.2020.

У судовому засіданні 10.09.2020 представник позивача просив суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях, в свою чергу відповідач наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та письмових поясненнях.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

28 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (надалі - постачальник), з однієї сторони, яке виступило постачальником, та Фізичною особою-підприємцем Шитовим Володимиром Миколайовичем (надалі - споживач), з другої сторони, яке виступило споживачем, було укладено договір №470062781-ВЦ про постачання електричної енергії споживачу (далі договір, а.с. 5-8).

Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник зобов`язується продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі, передбачені умовами договору.

Положеннями пункту 5.1. договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

До прав споживача, відповідно до підпункту 10 пункту 6.1. договору, належить право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань, відповідно до пункту 9.1. договору, сторони несуть відповідальність, передбачену договором, його додатками та чинним законодавством.

Споживач, відповідно до пункту 10.1. договору, має право у будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватися така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).

Зміна постачальника електричної енергії, згідно пункту 10.2. договору, здійснюється відповідно до порядку, встановленим ПРРЕЕ.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилам роздрібного ринку електричної енергії, що затвердженні постановою №312 від 14.03.2018 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Правила).

У відповідності до пункту 13.1. Договору, він укладений на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання і договірних величин споживання електричної енергії та укладається на строк до 31 грудня 2019 року, але підлягає обов`язковому перегляду протягом 10 днів від дати вказаної в п.2 Розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії".

За умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору (п.13.3 договору).

Пунктом 8 комерційної пропозиції №2.01/1-"РОЕК" доданої позивачем до позовної заяви (Додаток 2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу, а.с. 10-11), встановлено, що у випадку не повідомлення (повідомлення з порушенням строків) Постачальника про дострокове припинення (розірвання) договору Споживачем, Споживач сплачує штраф у розмірі вартості електричної енергії, заявленої Споживачем, як прогнозований обсяг споживання в місяці, в якому було подано повідомлення про дострокове припинення дії договору.

Зазначений договір з додатками №1 та №3 підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Також, судом встановлено, що комерційна пропозиція №2.01/1-"РОЕК" (Додаток 2 до Договору) сторонами не підписана.

Стверджуючи, що відповідач, як споживач, не повідомив позивача, як постачальника, про дострокове припинення (розірвання) договору №470062781-ВЦ від 28 грудня 2018 року у 30денний строк до такої зміни, позивач у судовому порядку вимагає стягнення з відповідача штрафу у розмірі 127 778 грн. 84 коп., що складає прогнозовану вартість споживання електричної енергії відповідачем за березень 2019.

Однак вимоги позивача не ґрунтуються на договорі чи законі, з огляду на таке.

Статтею 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", передбачено, що споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України "Про ринок електричної енергії" зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Порядок зміни електропостачальника має, зокрема, визначати: 1) умови та процедури зміни електропостачальника; 2) положення щодо забезпечення належного та достовірного комерційного обліку споживача при зміні електропостачальника; 3) положення щодо обміну інформацією при зміні електропостачальника; 4) права та обов`язки електропостачальників, оператора системи передачі та/або оператора системи розподілу, споживача при зміні електропостачальника.

Пунктом 10.2. Договору сторони встановили, що зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Відповідно до п.5.5.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, споживач електричної енергії має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії" та цими Правилами.

Пунктом 6.1 (пп. 6.1.1 - 6.1.3) Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником. Процес зміни споживачем електропостачальника забезпечується суб`єктами (учасниками) ринку електричної енергії та учасниками роздрібного ринку електричної енергії, які задіяні у процесі зміни електропостачальника та забезпечують зміну та інформаційний обмін під час такої зміни на безоплатній основі. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

Положеннями абзацу 3 пункту 6.1.3. Правил встановлено, що якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

З огляду на вищезазначені норми закону, суд констатує, що ні Законом України "Про ринок електричної енергії", ні Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 не встановлено обов`язку споживача попередити попереднього електропостачальника про намір укласти з новим електропостачальником договір про постачання електричної енергії. Вказаними нормативними актами встановлено лише період протягом якого має бути завершена зміна електропостачальника за ініціативою споживача та строк в межах якого споживач повинен повідомити нового електропостачальника, а не попереднього, як стверджує позивач, про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

В той же час, суд наголошує, відповідно до пункту 10.1. Договору, споживач має право у будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватися така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).

Будь-яких строків, в межах яких споживач зобов`язаний попередити попереднього постачальника про зміну постачальника чи про дострокове розірвання договору на постачання електричної енергії умовами Договору не передбачено.

Відповідач у відзиві зазначив, що 07.03.2019 останній звернувся до нового електропостачальника ТОВ "Енерджі 365" із заявою-приєднанням до його публічного договору. Запланована дата початку постачання з 01.04.2019. Як доказ надає копію відповідної заяви-приєднання.

Разом з тим, 12.03.2019 Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» повідомило позивача про зміну відповідачем електропостачальника електричної енергії, про що надіслало повідомлення №17821, що долучене позивачем до позовної заяви.

Щодо посилань ТОВ "РОЕК" на порушення Підприємцем умов договору в частині повідомлення постачальника у місячний строк про зміну будь-якої інформації за договором, в тому числі щодо дострокового розірвання договору (зміна строку дії договору), суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 пункту 13.7 Договору визначено, що споживач зобов`язується у місячний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

Суд констатує, що зазначений у пункті 13.7 місячний строк, стосується лише змін, які вносяться до заяви-приєднання.

Заява-приєднання міститься в матеріалах справи (а.с. 9), належним чином засвідчена копія), в якій зазначені посилання на реквізити споживача, початок постачання з 01 січня 2019 року, також зазначено, що з моменту акцептування цієї заяви - приєднання в установленому ПРРЕЕ порядку споживач та постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умов договору та чинним законодавством України.

З матеріалів справи, судом встановлено, що жодних посилань у заяві-приєднанні, щодо терміну дії договору, щодо відповідальності за дострокове розірвання договору, щодо відповідальності за зміну постачальника електричної енергії в останній не міститься.

Фактично, у заяві-приєднанні містяться реквізити Підприємця, які, як свідчать матеріали справи, не змінювалися.

Помилковими є твердження позивача про те, що місячний термін повідомлення, стосується будь-яких умов договору, оскільки з моменту акцептування заяви-приєднання споживач та постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання, в тому числі за дострокове розірвання договору, через зміну на нового електропостачальника. Такі твердження позивача є надуманими, та зводяться до вільного тлумачення умов договору укладеного між сторонами.

Суд наголошує, що в даному випадку, умовами договору передбачено обов`язок споживача повідомити постачальника у місячний строк про зміну будь-яких даних або інформації які містяться у заяві-приєднанні, а не в договорі.

Для застосування такої міри відповідальності, як штраф, має бути встановлена протиправна поведінка суб`єкта (відповідача), яка характеризується порушенням умов договору, або ж чинного законодавства України.

Договір містить розділ - "Порядок зміни електропостачальника" (пункти 10.1. - 10.2.), який повністю корелюється із положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ, які зазначалися вище.

Зазначеними пунктами, визначений особливий порядок, дострокового розірвання договору, оскільки зміна електропостачальника є фактично достроковим розірванням договору, з такими твердженнями погодився і позивач у позовній заяві.

Суд вбачає, що умови договору викладені в розділі "Порядок зміни електропостачальника", та положення ПРРЕЕ фактично ототожнюють поняття "зміни електропостачальника до закінчення строку дії чинного договору" та поняття "дострокового розірвання чинного договору", адже наслідком зміни електропостачальника є припинення дії договору. Таким чином, зміна споживачем електропостачальника до закінчення строку дії чинного строкового договору за своєю суттю є достроковим розірванням чинного строкового договору з ініціативи споживача. Про це додатково свідчить також підпункт 10 пункту 6.1 Договору, який надає право споживачу вільно обирати електропостачальника та розірвати цей Договір у встановленому порядку.

Як установлено судом, відповідач розірвав Договір в односторонньому порядку, реалізувавши своє право на вільний вибір (зміну) електропостачальника, шляхом надіслання відповідного повідомлення новому електропостачальнику.

Відтак, враховуючи те, що договором не передбачено будь яких строків, щодо повідомлення про дострокове розірвання договору, через процедуру переходу до нового електропостачальника, суд вбачає, що Підприємцем не було вчинено жодних порушень умов договору або чинного законодавства України.

Зазначені висновки суду, підтверджуються чинним законодавством України.

Учасники господарських відносин, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Положеннями ч. 2 та ч. 4 ст. 217 ГК України передбачено, що у сфері господарювання за ініціативою учасників господарських відносин застосовуються господарські санкції у виді: відшкодування збитків, штрафні санкції та оперативно-господарські санкції.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є, відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України, вчинення ним правопорушення у сфері господарювання.

У даному випадку постачальник просить суд стягнути із споживача не завдані йому збитки, а штрафні санкції, передбачені договором та додатками до нього.

Штрафними санкціями, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями ч. 4 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій не визначено законом, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у визначеній грошовій сумі, тощо.

Судом встановлено, що Підприємцем не порушено правил здійснення господарської діяльності, не вчинено ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання за Договором в частині своєчасного повідомлення попереднього постачальника електроенергії, яким в даному випадку являється Позивач, про зміну постачальника та дострокове розірвання договору.

Крім того, вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 232 ГК України, може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено.

Позивач не довів, що його права порушено відповідачем, оскільки останній лише скористався своїм правом на зміну електропостачальника. Враховуючи що позивачу було відомо ще з 12.03.2019 про зміну відовідачем електропостачальника з 01.04.2019, на переконання суду 20 денний строк є достатнім для вирішення технічних питань щодо переключення споживача від одного постачальника до іншого, при цьому судом враховано положення пункту 13.4 Договору.

Разом з тим, судом враховано наступне.

Як на підставу для нарахування штрафу ТОВ "РОЕК" посилається на пункт 8 Комерційної пропозиції № 2.01/1-"РОЕК", умови якої, як стверджує позивач, погодив відповідач, що розміщена на офіційному веб-сайті позивача за посиланням https://www.ez.rv.ua/.

Відповідач, в свою чергу, посилається на Комерційну пропозицію (а.с. 60-62), яку, як зазначає останній надали йому співробітники TOB "РОЕК" для ознайомлення в редакції, копія якої додається до відзиву, згідно якої, пунктом 8 "Штраф за дострокове припинення дії договору" визначено, що "Штраф за дострокове припинення дії договору: не застосовується". При цьому, відповідач звертає увагу, що він не погоджував та не міг погодити такі умови що зазначені у комерційній пропозиції наданій позивачем.

Враховуючи, що комерційна пропозиція, на відміну від Договору та додатків №1 та 3 до нього не містить підписів сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.7 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором про постачання електричної енергії споживачу, у якому, у томі числі, визначаються строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

В пункті 13.3. Договору встановлено, що за дострокове розірвання договору споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штрафні санкції, передбачені комерційною пропозицією.

Позивач вказує, що згідно п. 8 комерційної пропозиції №2.01/1-"РОЕК" від 01 січня 2019 року, яка є додатком №2 до Договору, у випадку не повідомлення (повідомлення з порушенням строків) Постачальника про дострокове припинення (розірвання) договору споживач сплачує постачальнику штраф у розмірі вартості електричної енергії, замовленої споживачем, як прогнозований договірний обсяг споживання у місяці, в якому постачальником отримано повідомлення про дострокове припинення договору.

Однак, суд ставить під сумнів погодження відповідачем саме даної комерційної пропозиції станом на момент укладення Договору, оскільки договірні відносини виникли між сторонами з 28.12.2018, а остання датована 01.01.2019.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ "РОЕК").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються енергопостачальником, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим енергопостачальник має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У договорі та заяві-приєднанні до умов договору на постачання електричної енергії розмір штрафу за зміну електропостачальника не встановлений.

Суд констатує, що позивачем не доведено, що відповідач приєднався саме до комерційної пропозиції доданої до позовної заяви, що визначає сплату штрафу за дострокове розірвання договору у зв`язку зі зміною електропостачальника, та що комерційна пропозиція № 2.01/1-"РОЕК" на момент ознайомлення з нею відповідачем містила такі умови.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити і вносить відповідні зміни до комерційних пропозицій, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки комерційні пропозиції, що містяться на сайті позивача неодноразово змінювались ним, в період - з часу укладення договору до закінчення розгляду даної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретну запропоновану відповідачу комерційну пропозицію, зокрема в редакції наданій позивачем чи відповідачем, відсутність у договорі та заяві-приєднанні домовленості сторін про сплату штрафу, його розмір, надана позивачем комерційна пропозиція не підписана сторонами не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджені вказані обставини. А поданий позивачем суду наказ про затвердження комерційних пропозицій та їх номерів від 03.12.2018 № 18 (а.с.132) не підтверджує, що на момент укладення між сторонами Договору була розміщена на сайті ТОВ "РОЕК" комерційна пропозиція саме в редакції наданій позивачем.

Враховуючи, що чинним законодавством про ринок електричної енергії учасник такого ринку може вільно змінити енергопостачальника, права та законні інтереси позивача не порушені, збитки як учаснику господарських правовідносин не завдані, враховуючи усе вищезазначене в сукупності, суд в задоволенні позову щодо стягнення з Підприємця на користь ТОВ "РОЕК" штрафу в розмірі 127 778,84 грн. відмовляє, як безпідставному, та не підтвердженому належними доказами.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши у судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що в задоволенні позову судом відмовлено, суд залишає судовий збір за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Фізичної особи-підприємця Шитова Володимира Миколайовича про стягнення штрафу в розмірі 127 778 грн. 84 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені ст. ст. 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 15.09.2020.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич