ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. Справа№ 910/10768/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Мартюк А.І.

Євсікова О.О.

секретар судового засідання: Костяк В.Д.,

за участю представників учасників процесу згідно протоколу судового засідання від 14.09.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод світлочутливих матеріалів "Фотон",

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 про відмову у відкритті провадження

у справі №910/10768/20 (суддя Котков О.В.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод світлочутливих матеріалів "Фотон"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кристал Парк Перемоги 42"

про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 у справі №910/10768/20 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Місцевий суд мотивував свої висновки тим, що спір у даній справі не є корпоративним, оскільки позивач не є носієм корпоративних прав, а тому відповідно до ст. 20 ГПК України такий спір не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, 30.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський завод світлочутливих матеріалів "Фотон" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 у справі №910/10768/20 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Підставами для скасування ухвали у справі скаржник зазначає неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, внаслідок неповного з`ясування обставин справи, зокрема ст.ст. 4, 20, 175 ГПК України.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає про те, що відмовляючи у відкритті провадження у справі, з посиланням на те, що спір у справі не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, суд не врахуваа правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі 462/2646/17, №501/1571/16-ц, №813/6286/15 у яких, Велика Палата Верховного Суду визначила, що, враховуючи те, що позивач є власником квартир у багатоквартирному будинку, а спір стосується його прав як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного створенням юридичної особи, тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства. Отже, суд безпідставно відмовив в прийнятті позовної заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді - Євсіков О.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод світлочутливих матеріалів "Фотон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 у справі №910/10768/20. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 14.09.2020 о 13:45 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 09.09.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 09.09.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 14.09.2020 з`явився представник скаржника (позивача).

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучене поштове повідомлення №09.2-041/60641/20, відповідно до якого ухвалу суду отримано завчасно - 25.08.2020.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність заперечень позивача про розгляд скарги за відсутності відповідача, дійшов висновку про здійснення апеляційного перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами справи у присутності представника позивача (скаржника).

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, 23 липня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод світлочутливих матеріалів "Фотон" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 23.07.2020 року до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кристал Парк Перемоги 42" (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати недійсним рішення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 42, оформлених протоколом № 1 від 11 грудня 2019 року;

- скасувати запис про реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кристал Парк Перемоги 42" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0091009 від 16.04.2020.

Як вказувалось, відмовляючи у відкритті провадження у справі суд дійшов висновку, що даний спір не є корпоративним, отже, з огляду на положення статті 20 ГПК України, не належить до юрисдикції господарських судів, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд зазначив, що зважаючи на суб`єктний склад та предмет позову у даній справі, з огляду на те, що співвласники багатоквартирного будинку не є носіями корпоративних прав, а відносини між співвласниками багатоквартирного будинку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку не є корпоративними, спір у даній справі між позивачем - власником квартир у багатоквартирному будинку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку не є корпоративним та враховуючи положення статті 20 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Оскарженою ухвалою господарського суду відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У частинах першій та третій статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача.

Вимоги позову у цій справі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону, об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ, як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод світлочутливих матеріалів "Фотон" " звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кристал Парк Перемоги 42" про:

- визнання недійсним рішення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 42, оформлених протоколом № 1 від 11 грудня 2019 року;

- скасуваня запису про реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кристал Парк Перемоги 42" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0091009 від 16.04.2020 року.

Як зазначає товариство у своїй заяві, 11.12.2019 прийняття рішення загальними зборами ОСББ, про створення та вирішення інших питань відбулось з порушеннями законодавства.

За твердженням товариства, останнє є власником квартир у багатоквартирному будинку, за адресою м. Київ, проспект Перемоги, буд. 42, і на думку товариства, незаконним проведенням загальних зборів ОСББ 11.11.2019, порушено його права, як співвласника майна багатоквартирного будинку, а тому, він звернувся з позовом про визнання незаконними загальних зборів, на яких прийнято рішення про створення ОСББ та вирішення інших питань, та скасування реєстрації ОСББ.

Відтак, позивачем заявлена вимога про незаконність рішень, які стосуються створення ОСББ, тобто спір який виник у справі між товариством та ОСББ не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, цей спір належить до спорів, пов`язаних з діяльністю/створенням юридичної особи, а враховуючи положення п. 3 частини 1 ст. 20 ГПК України, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, враховуючи пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК України, повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 462/2646/17, від 02.10.2019 у справі № 501/1571/16-ц, від 18.12.2019 у справі № 916/2086/19.

Зазначеного суд першої інстанції не врахував при розгляді справи.

Так, суд першої інстанції, зазначив про те, що відносини між співвласниками квартир багатоквартирного будинку та ОСББ не носять характеру корпоративних. Права позивача не є корпоративними, з огляду на те, що його частка не визначена у статутному капіталі відповідача, позивач не має права на отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації. Отже, правовідносини між товариством та ОСББ є цивільно - правовими, оскільки стосуються законності проведення загальних зборів щодо припинення ОСББ шляхом його ліквідації, а тому спір не може розглядатись в порядку господарського судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції прийнято без достатнього аналізу всіх складових справи.

Як було зазначено, позивачем заявлена вимога про незаконність рішень, які стосуються створення ОСББ, тобто цей спір не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

В постанові Великої Палати від 06 лютого 2019 року (справа № 462/2646/17, провадження № 11-1272апп18) зазначено таке: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи) пункт 3 частини першої статті 1, статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства. Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК)».

У справі, розглянутій Великою Палатою Верховного Суду, позивач є мешканцем будинку та власником квартири в будинку, який увійшов до новоствореного та зареєстрованого ОСББ. При цьому позивач вважав, що державну реєстрацію проводила особа, яка не була уповноваженою і, на думку позивача, не могла бути керівником ОСББ, а отже, допущено порушення її житлових прав. Позивачем заявлена вимога про скасування державної реєстрації юридичної особи ОСББ.

У цій справі позивачем заявлені вимоги про визнання незаконними рішень щодо створення ОСББ та скасування реєстрації юридичної особи - ОСББ.

Припинення юридичної особи - ОСББ, у цьому конкретному випадку, є наслідком незаконності дій і рішень щодо його створення.

Таким чином, як фактичні обставини, так правові підстави позову є подібними.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, в постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 750/2262/18-ц, провадження №61-46474св18), скасовуючи рішення судів і направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив таке: «Крім того, суди не дослідили питання юрисдикційності спору, з урахуванням суті заявлених позовних вимог. При новому розгляді справи суд має звернути увагу на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду України у справі № 462/2646/17 (провадження № 1-1272апп18) від 06 лютого 2019 року, і з урахуванням суті позовних вимог, визначитись з предметною підсудністю справи.».

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 у справі №910/10768/20 підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

За приписами ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскарженої ухвали судом першої інстанції мало місце неправильне застосування норм процесуального права, а відтак, ухвала Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 у даній справі підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи вимоги, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод світлочутливих матеріалів "Фотон" підлягає задоволенню.

Судові витрати.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 у справі №910/10768/20 скасувати.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 16.09.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді А.І. Мартюк

О.О. Євсіков