ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1733/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

при розгляді справи за позовом: Фізичної особи-підприємця Поспєлова Юрія Гавриловича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Т.В.Д. - Агрокопитал (вул. Центральна, буд. 111, с. Кам`янка, Ізмаїльський район, Одеська обл., 68643)

про стягнення 61432,33 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Поспєлов Юрій Гаврилович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Т.В.Д. - Агрокопитал, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь 61432,33 грн, з яких: 51529,00 грн основної заборгованості; 7134,63 грн пені; 1722,70 грн інфляційних втрат та 1046,00 грн 3% річних.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором перевезення від 09.09.2019 №09/09-19 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Під час розгляду справи представник позивача у судові засідання не з`являвся, разом з цим 24.07.2020 та 08.09.2020 від позивача надходили клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, у судові засідання під час розгляду справи не з`являвся, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення відповідачу ухвал суду (а.с.61, 63, т.1), а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2020 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Поспєлова Юрія Гавриловича було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 14.07.2020 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Поспєлова Юрія Гавриловича було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1733/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті було призначено на "24" липня 2020 о 11год. 30хв.

24.07.2020 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву у судовому засіданні до « 10» вересня 2020 о 14год.00хв.

У судовому засіданні 10.09.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

09.09.2019 між Фізичною особою-підприємцем Поспєловим Юрієм Гавриловичем (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Т.В.Д. - Агрокопитал (замовник) було укладено договір перевезення №09/09-19 (а.с.15-18, т.1), згідно з п.1.1. якого перевізник від свого імені та за рахунок замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні.

Відповідно до п.1.3. договору розмір плати за перевезення вантажів та інші операції й послуги, пов`язані з перевезенням, визначаються тарифами та відображаються в заявці на перевезення вантажів автомобільним транспортом або усно за домовленістю.

Згідно з п.п.2.1., 2.2. договору перевізник організовує перевезення вантажів на підставі заявок, що подаються замовником. Заявка на транспортне обслуговування скріплена печаткою замовника може бути подана за допомогою факсимільного, електронного зв`язку, тощо. Заявка також може бути подана в усній формі за домовленістю сторін.

Пунктом 5.2. договору сторони передбачили, що розрахунок за платежами за транспортно-експедиторські послуги проводиться замовником протягом п`яти робочих днів після підписання акту виконаних робіт і реєстру розвантажених транспортних засобів, залучених до виконання цього договору.

Згідно з п. 6.1. договору за невиконання або неналежне виконання умов цього договору винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

У відповідності до п. 5.3. договору сторони передбачили, що за затримку оплати перевізник вправі нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми.

Відповідно до п. 10.1. договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019. Якщо жодна із сторін не заявить про намір припинити дію договору, шляхом укладення додаткової угоди, не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору, договір буде вважатись пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же самих умовах.

Згідно наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних від 09.09.2019 №00001, від 10.09.2019 №00002, від 11.09.2019 №00003, від 11.09.2019 №00004 (а.с.19-22, т.1), позивачем було здійснено доставку вантажу за замовленням відповідача з пункту навантаження с. Кам`янка на користь вантажоодержувача АТ «Коблево».

За здійснення перевезення по вищевказаним товарно-транспортним накладним позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату від 12.09.2019 №126 на суму 61529,00 грн (а.с.23, т.1).

12.09.2019 між позивачем та відповідачем було підписано акт надання послуг від 12.09.2019 №126 (а.с.24, т.1), згідно з яким сторони погодили, що позивачем послуги з перевезення вантажу згідно вищевказаних товарно-транспортних накладних виконано якісно та у строк; вартість наданих позивачем послуг складає 61529,00 грн.

Також позивач надав суду копію податкової накладної від 12.09.2019 (а.с.25, т.1) на підтвердження відображення у податковій звітності операції з надання відповідачу послуг на вищевказану суму.

Відповідач за надані позивачем послуги з перевезення вантажу розрахувався частково, сплативши позивачу 18.10.2019 кошти в сумі 10000,00 грн, що підтверджується наявною у справі випискою по рахунку позивача (а.с.26, т.1). Доказів на підтвердження здійснення відповідачем інших оплат у спірних правовідносинах матеріали справи не містять.

27.12.2019 позивачем було направлено відповідачу претензію від 21.12.2019 №3 (а.с.13-14, т.1), в якій позивач просив відповідача сплатити виниклу у останнього заборгованість в розмірі 51529,00 грн на рахунок позивача в дводенний строк з моменту отримання претензії. Як вбачається з наявного у справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.14, т.1), відповідач претензію позивача отримав 13.01.2020, натомість, вказана претензія відповідачем не була задоволена, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, який розглядається в межах цієї справи.

У зв`язку з несплатою відповідачем у визначені вищевказаним договором строки вартості наданих позивачем послуг, останнім, окрім суми основного боргу в розмірі 51529,00 грн, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача: пеню в розмірі 7134,63 грн, нараховану в межах періоду з 17.09.2019 до 14.03.2020; інфляційні втрати в розмірі 1722,70 грн, нараховані в межах періоду вересень 2019 квітень 2020; 3% річних в розмірі 1046,00 грн, нараховані в межах періоду з 17.09.2019 до 20.05.2020.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Частиною 1 статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 263 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. У відповідності до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позиція суду

Як встановлено судом між сторонами виникли договірні відносини, за якими позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з перевезення вантажу за замовленням відповідача, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався оплатити такі послуги в повному обсязі, відповідно до умов вищевказаного договору.

Під час розгляду справи судом встановлена обставина неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг та наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 51529,00 грн, а отже позов позивача в цій частині позовних вимог належить задовольнити.

У зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за фактично надані позивачем послуги суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховані до стягнення з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні нарахування.

При перевірці розрахунку спірних сум, який наведений позивачем у позовній заяві та у позовній заяві /усунення недоліків позовної заяви/ (а.с.2-3, 41-42, т.1), суд встановив його часткову невірність, яка обумовлена наступним: позивачем невірно визначено початок прострочення оплати відповідачем, оскільки договором визначено обов`язок відповідача здійснити оплату протягом п`яти робочих днів, а не календарних днів, а отже прострочення відповідачем зобов`язання у спірних відносинах має місце з 20.09.2019; при здійснені розрахунку інфляційних втрат позивачем не враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж; позивачем при розрахунку суми інфляційних нарахувань не включено період часу, в який індекс інфляції становив менше одиниці, тобто мала місце дефляція.

З врахуванням зазначених обставин судом було здійснено власний розрахунок в межах періоду, визначеного позивачем, та згідно розрахунку суду вірними сумами є: пеня в розмірі 7000,00 грн; інфляційні нарахування в розмірі 1088,44 грн; 3% річних в розмірі 1031,77 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Поспєлова Юрія Гавриловича, заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю Т.В.Д. - Агрокопитал, підлягають частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача основний борг в сумі 51529,00 грн, пеню в сумі 7000,00 грн, інфляційні втрати в сумі 1088,44 грн та 3% річних в сумі 1031,77 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог та з відповідача слід стягнути на користь позивача 2059,96 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Т.В.Д. - Агрокопитал (вул. Центральна, буд. 111, с. Кам`янка, Ізмаїльський район, Одеська обл., 68643, ) на користь Фізичної особи-підприємця Поспєлова Юрія Гавриловича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) основний борг в сумі 51529 /п`ятдесят одну тисячу п`ятсот двадцять дев`ять/грн 00 коп, пеню в сумі 7000 /сім тисяч/грн 00коп, інфляційні нарахування в сумі 1088 /одну тисячу вісімдесят вісім/ грн 44 коп, 3% річних в сумі 1031 /одну тисячу тридцять одну/грн 77 коп та судовий збір в сумі 2059 /дві тисячі п`ятдесят дев`ять/грн 96 коп.

3. В іншій частині відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 15 вересня 2020 р.

Суддя Д.О. Бездоля