ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 Справа № 917/715/20

за позовною заявою Приватного підприємства «Компанія КАС-ТРЕЙД» (36003, м.Полтава, вул. Дмитра Коряка, буд.1, кімната 417, Ідентифікаційний код: 36274526)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Великобагачанський комбікормовий завод» (38300, Полтавська обл., Велнкобагачанськнй район, смт. Велика Багачка, вул. Каштанова (Леніна), б. 124, Ідентифікаційний код: 00687385)

про стягнення 790092,64 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: Гадяка Н.П., Сліпченко Ю.А., док. в справі

представник відповідача: не з"явився

Приватне підприємство «Компанія КАС-ТРЕЙД» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Великобагачанський комбікормовий завод» про стягнення 790092,64 грн. заборгованості згідно умов договору поставки № 02121 К від 02 грудня 2019 р., у тому числі: сума основного боргу у розмірі 401062,50 грн., сума неустойки у розмірі 389030,14 грн.

Ухвалою від 04.05.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 02.06.20, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Підготовчі засідання неодноразово відкладалися.

16.06.20 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 401062,50 грн., суму неустойки у розмірі 613624,86 грн., яка прийнята судом, про що зазначено в ухвалі від 18.06.20.

16.07.20 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 401062,50 грн., суму неустойки у розмірі 729932,84 грн.

Суд розглянув подані позивачем заяву про збільшення позовних вимог та постановив прийняти їх до розгляду. Таким чином, розгляд справи здійснюється з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог, зокрема, про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 401062,50 грн., суми неустойки у розмірі 729932,84 грн.

Відповідач відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву, з урахуванням положень пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України, в редакції Закону України №731-ІХ від 18.06.2020, сплив 06.08.2020 року, із закінченням 20 денного строку на продовження процесуальних строків.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Ухвалою від 13.08.2020р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/715/20, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 08.09.2020.

В судове засідання 08.09.20 відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, явку представника в судове засідання не забезпечив.

Суд зазначає про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, не зважаючи на неявку представника, з огляду на приписи ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом враховано, що ухвалою від 04.05.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов. Підготовчі засідання неодноразово відкладалися.

Тривалість розгляду справи вказують на наявність можливості письмово висловити свою позицію відносно предмету спору, невикористання якої є суб`єктивним правом відповідача, яке не може перешкоджати встановленню правової визначеності відносно розглядуваного питання.

При цьому, суд зауважує, що відповідач під час підготовчого провадження відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися. Крім того, будь-яких інших заяв по суті, пояснень чи клопотань (окрім клопотань про відкладення розгляду справи) відповідачем під час розгляду справи не подавалося.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 08.09.20 суд з`ясував обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив докази, якими вони обгрунтовуються, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Позивачем позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Великобагачанський комбікормовий завод» (надалі - «Постачальник», «Відповідач») та Приватним підприємством «Компанія КАС-ТРЕЙД» (надалі - «Покупець», «Позивач») був укладений Договір поставки № 02121 К від 02 грудня 2019р., згідно умов якого Постачальник зобов`язувався передати у власність Покупця кукурудзу (надалі за текстом - «Товар»), а Покупець зобов`язувався прийняти Товар та своєчасно оплачувати на умовах, передбачених цим Договором (надалі - Договір).

Пунктом 4.5 вищезазначеного Договору встановлено, що Покупець здійснює оплату за Товар в наступному порядку:

Оплата за товар здійснюється в розмірі 100% вартості кожної окремої партії товару протягом 3 банківських днів з моменту передачі товару Покупцю у повному обсязі даної партії. Покупець має право достроково сплатити Постачальнику вартість Товару.

Згідно з п.3.5 Договору остаточний термін поставки Товару визначається до 15 січня 2020 року. Датою поставки товару вважається дата підписання представником Покупця акту приймання-передачі товару чи видаткової накладної Постачальника (на розсуд Покупця).

Згідно з п.5.2. Договору у разі прострочення поставки товару Постачальник сплачує Покупцю штрафну неустойку в розмірі 1% від вартості простроченого до поставки Товару за кожний день прострочення.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 січня 2020 року, але в будь-якому випадку до виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним договором.

За твердженням позивача, на виконання умов договору 05.12.2018 р. Постачальник здійснив поставку Товару Покупцю на суму 243156.0 грн. (накладна № 93 від 05.12.2019 р.)., 06.12.2018 р. Постачальник здійснив поставку Товару Покупцю на суму 80523.0 грн. (накладна№ 98 від 06.12.2019 р.), 17.12.2019р. Постачальник здійснив поставку Товару Покупцю на суму 244 708,50 грн.(накладна № 100 від 17.12.2019 р.).

Всього, Постачальником відвантажений Товар Покупцю на загальну суму 568 387,50 грн.

Позивач вказує, що він як покупець, здійснив Постачальнику наступні оплати на загальну суму 969450,00 грн.:

02.12.2019 р. платіжним дорученням № 645 від 02.12.2019 р. сплатив Постачальнику 200100,00 грн.

03.12.2019 р. платіжним дорученням № 649 від 03.12.2019 р. сплатив Постачальнику 200100,00 грн.

05.12.2018 р. платіжним дорученням № 657 від 05.12.2019 р. сплатив Постачальнику 140070,00 грн.

06.12.2018 р. платіжним дорученням № 660 від 06.12.2019 р. сплатив Постачальнику 200100,00 грн.

06.12.2019 р. платіжним дорученням № 666 від 06.12.2019 р. сплатив Постачальнику 229080,00 грн.

За даними позивача, ним як покупцем була здійснена передплата Постачальнику на суму 401062.50 грн.

23 березня 2020 р. Позивач надіслав Відповідачу лист та претензію з вимогою повернути передплачені кошти у розмірі 401062,50 грн. за непоставлений вчасно Товар.

З огляду на те, що за твердженням позивача, Відповідачем не виконані зобов`язання перед Позивачем за Договором, а також не повернута сума передоплати в розмірі 401062,50 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 401062,50 грн. та суму неустойки у розмірі 792 932,84 грн. (в редакції заяви про збільшення позовних вимог).

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір за своєю природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

Пунктом 4.5 вищезазначеного Договору встановлено, що Покупець здійснює оплату за Товар в наступному порядку:

Оплата за товар здійснюється в розмірі 100% вартості кожної окремої партії товару протягом 3 банківських днів з моменту передачі товару Покупцю у повному обсязі даної партії. Покупець має право достроково сплатити Постачальнику вартість Товару.

Згідно з п.3.5 Договору остаточний термін поставки Товару визначається до 15 січня 2020 року. Датою поставки товару вважається дата підписання представником Покупця акту приймання-передачі товару чи видаткової накладної Постачальника (на розсуд Покупця).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору 05.12.2018 р. Постачальник здійснив поставку Товару Покупцю на суму 243156.0 грн. (накладна № 93 від 05.12.2019 р.)., 06.12.2018 р. Постачальник здійснив поставку Товару Покупцю на суму 80523.0 грн. (накладна№ 98 від 06.12.2019 р.), 17.12.2019р. Постачальник здійснив поставку Товару Покупцю на суму 244 708,50 грн.(накладна № 100 від 17.12.2019 р.). Всього, Постачальником відвантажений Товар Покупцю на загальну суму 568 387,50 грн.

Також, матеріалами справи підтверджено, що Покупець, здійснив Постачальнику наступні оплати на загальну суму 969450,00 грн.: 02.12.2019 р. платіжним дорученням № 645 від 02.12.2019 р. сплатив Постачальнику 200100,00 грн., 03.12.2019 р. платіжним дорученням № 649 від 03.12.2019 р. сплатив Постачальнику 200100,00 грн., 05.12.2018 р. платіжним дорученням № 657 від 05.12.2019 р. сплатив Постачальнику 140070,00 грн., 06.12.2018 р. платіжним дорученням № 660 від 06.12.2019 р. сплатив Постачальнику 200100,00 грн., 06.12.2019 р. платіжним дорученням № 666 від 06.12.2019 р. сплатив Постачальнику 229080,00 грн.

Отже, Покупцем була здійснена передплата Постачальнику на суму 401062.50 грн.

Як зазначалося вище, згідно з п.3.5 Договору остаточний термін поставки Товару визначається до 15 січня 2020 року.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належнного виконання зобов`язань по поставці закон покладає на постачальника.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором не надав, твердження позивача про те, що Відповідач (Постачальник) не поставив Товар Позивачу (Покупцю) до 15 січня 2020 року на суму 401062,50 грн.

23 березня 2020 р. Позивач надіслав Відповідачу лист та претензію з вимогою повернути передплачені кошти у розмірі 401062,50 грн.

Згідно вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача факт невиконання відповідачем зобов`язання перед Позивачем за Договором, а також неповернення суми передоплати в розмірі 401062,50 грн. приймається судом як юридичний факт із подальшими відповідними наслідками.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог про стягнення з відповідача попередної оплати в розмірі 401062,50 грн. є обгрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення неустойки у розмірі 792 932,84 грн. суд вказує наступне.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання.

За визначенням, що міститься у Господарському кодексі України (ч.1 ст. 230), штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.5.2. Договору у разі прострочення поставки товару Постачальник сплачує Покупцю штрафну неустойку в розмірі 1% від вартості простроченого до поставки Товару за кожний день прострочення.

За змістом ст. 550 Цивільного кодексу України управлена сторона має право на неустойку, яке виникає незалежно від наявності у неї збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Юридичний аналіз наведених правових положень свідчить, що неустойка (штраф, пеня) не є зобов`язанням, а являється санкцією за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відтак, виходячи з вищенаведених правових норм, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання може потягнути за собою такі наслідки: повернення суми попередньої оплати, сплата неустойки.

Таким чином, відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, ст. ст. 199, 230, 231 Господарського кодексу України та згідно з п. 5.2. Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штрафну неустойку в розмірі 1% від вартості простроченого до поставки Товару за кожний день прострочення.

Позивачем заявлено неустойки у розмірі 792 932,84 грн. за період прострочення з 16.01.20 по 15.07.20.

Перевіривши арифметичний розрахунок неустойки судом встановлено, що він відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача штрафної неустойки в розмірі 1% від вартості простроченого до поставки Товару за кожний день прострочення у розмірі 792 932,84 грн.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача боргу у розмірі 401062,50 грн. та суми неустойки у розмірі 729 932,84 грн. є обгрунтований та такий, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволений повністю, на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, покладається у повному обсязі.

Розглядаючи вимоги про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно матеріалів справи, правничу допомогу позивачу надавав адвокат Сліпченко Юрій Анатолійович (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 308 від 5.10.1999).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

До матеріалів справи долучено договір про надання юридичної допомоги від 21.04.2020 р.

Так, за даним договором, ПП «Адвокатське бюро Юрія Сліпченка» (АДВОКАТСЬКЕ БЮРО) через адвоката Сліпченка Юрія Анатолійовича представляє інтереси КЛІЄНТА (Приватне підприємство «Компанія КАС-ТРЕЙД») у справі за позовом Приватного підприємства «Компанія КАС-ТРЕЙД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Великобагачанський комбікормовий завод» про стягнення грошових коштів та неустойки.

Відповідно до п.5.1. вищевказаного договору про надання правової допомоги КЛІЄНТ сплачує на поточний рахунок АДВОКАТСЬКОГО БЮРО гонорар відповідно до кількості витраченого АДВОКАТОМ часу на ведення справи виходячи із ставки у розмірі 1000 грн. за годину роботи АДВОКАТА, однак загальний розмір гонорару не буде перевищувати 5000 грн. за проведення консультацій, підготування процесуальних документів (у тому числі вивчення документів, аналіз нормативно-правових актів, аналіз судової практики, визначення правих позицій, складання позовної заяви, оформлення додатків до позовної заяви) та представництво КЛІЄНТА у суді.

На виконання зазначеної умови договору про надання правової допомоги Позивач сплатив ПП «Адвокатське бюро Юрія Сліпченка» 5000,00 грн. (платіжне доручення № 161 від 28.04.20)

Надання правової допомоги підтверджується актом приймання- передачі правової допомоги від за договором про надання правової допомоги від 21 квітня 2020 року, що складений 24 квітня 2020 року, а також звітом про роботу адвоката над завданням клієнта станом на 24 квітня 2020 року.

Дослідивши надані представником відповідача документи на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Великобагачанський комбікормовий завод» (38300, Полтавська обл., Великобагачанський район, смт. Велика Багачка, вул. Каштанова (Леніна), б. 124, Ідентифікаційний код: 00687385) на користь Приватного підприємства «Компанія КАС-ТРЕЙД» (36003, м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, буд.1, кімната 417, Ідентифікаційний код: 36274526) суму боргу у розмірі 401062,50 грн., суму неустойки у розмірі 729 932,84 грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 16 964,93 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.09.2020р.

Суддя Киричук О.А.