СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. Справа № 922/492/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.
при секретарі судового засідання: Склярук С.І.
за участю представників:
від позивача:не з`явився
від відповідача:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м.Харків (вх.№1648 Х/3 від 07.07.2020р.)
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене10.06.2020р. (повний текст складено та підписано 15.06.2020р. у м.Харкові)
у справі№922/492/20 (суддя Лаврова Л.С.)
за первісним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис", м.Харків
доАкціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м.Харків
простягнення 184.704,23грн.
та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м.Харків
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис", м.Харків
простягнення 33.653,97грн.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис", м.Харків, звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м.Харків, про стягнення заборгованості у розмірі 184.704,23грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на порушення відповідачем умов договору підряду №СШ/247-18 від 01.08.2018р. щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати виконаних позивачем робіт, вартість яких станом на 17.02.2020р. становить 167.040,00грн. При цьому у зв`язку з несплатою основного боргу позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення інфляційні у розмірі 217,24грн., 3% річних у розмірі 1.649,80грн. та пеню у розмірі 15.797,19грн.

05.03.2020 р. до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис", в якій заявлено вимоги про стягнення неустойки за договором №СШ/247-18 від 01.08.2018р. в розмірі 33.653,97грн. Зустрічні позовні вимоги заявник обґрунтовує простроченням Товариством з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" виконання робіт.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.06.2020р. у справі №922/492/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" заборгованість у розмірі 167.040,00грн., інфляційні - 217,24грн., 3% річних - 1.649,80грн., пеню - 7.869,09грн. та 2.651,64грн. судового збору. У решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" відмовлено. Вимоги за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" на користь Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" неустойку в розмірі 33.653,97грн. та 2.102,00грн. судового збору. Здійснено зустрічне зарахування стягуваних сум на підставі ч.11 ст.238, ч.11 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом стягнення різниці між задоволеними сумами первісного та зустрічного позову та стягнуто з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" 143.122,16грн. заборгованості та 549,64грн. судового збору.

Рішення мотивоване наступним:

- виконані позивачем за первісним позовом роботи прийняті замовником (відповідачем за первісним позовом) за актом приймання-передачі із зазначенням про відсутність претензій і матеріали справи не містять належних та достатніх доказів того, що вихід з ладу верстату відбувся саме через неякісне виконання ремонту позивачем. При цьому матеріали справи не містять доказів складання сторонами акту виявлення недоліків або повідомлення підрядника (позивача) замовником (відповідачем) про виявлення будь-яких недоліків у виконаних роботах та пред`явлення вимоги про усунення таких недоліків у відповідності до умов договору;

- не можуть вважатися обґрунтованими заперечення відповідача за первісним позовом відносно того, що зобов`язання з оплати виконаних робіт не були виконані своєчасно через неякісне виконання ремонту верстату позивачем, оскільки навіть у разі виявлення неякісного ремонту це тягне за собою усунення таких недоліків та сплату неустойки у порядку, передбаченому умовами договору, а не звільнення від сплати вартості виконаних робіт;

- перевіривши здійснений позивачем за первісним позовом розрахунок пені, місцевий господарський суд встановив, що у ньому застосовано саме подвійну облікову ставку НБУ, що не відповідає вимогам пункту 8.3 договору, а тому суд здійснив перерахунок розміру пені з урахуванням умов п.8.3 договору та вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України (далі - ГК України);

- перевіривши здійснений позивачем за первісним позовом розрахунок інфляційних та 3% річних, суд першої інстанції визнав їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню;

- у підписаному сторонами акті приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів від 08.11.2019р. зафіксовано, що токарно-гвинторізний верстат моделі 1М65 інв. № 2743 знаходився в капітальному ремонті з 07.12.2018р. по 08.11.2019р., а саме 229 робочих днів. Тобто, сторонами в акті відображено, що строк виконання робіт за договором перевищив 120 днів, як це передбачено п.3.2 договору. З огляду на викладене суд визнав обґрунтованою вимогу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" про стягнення з відповідача за зустрічним позовом неустойки в порядку п.8.2 договору в розмірі 33.653,97грн., яка обрахована за 174 дні у розмірі облікової ставки НБУ від загальної вартості робіт за договором (417.600,00грн).

Не погодившись із зазначеним рішенням, Акціонерне товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2020р. (повний текст складено та підписано 15.06.2020р.) у справі №922/492/20 скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" заборгованості у розмірі 167.040,00грн., 217,24грн. інфляційних, 1.649,80грн. - 3% річних, 7.869,09грн. пені та 2.651,64грн. судового збору. В іншій частині рішення місцевого господарського суду залишити без змін. В обґрунтування вимог апеляційної скарги Акціонерне товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" звертає увагу на наступне:

- відповідно до п.3.1 договору підрядник зобов`язується почати виконання робіт протягом 7 (семи) робочих днів з моменту надходження авансового платежу на його рахунок (авансовий внесок у розмірі 40% - 167.040,00грн., згідно платіжного доручення №1158 сплачено 11.01.2019р.). Отже, початок виконання робіт - не пізніше 18.01.2019р. Відповідно до п.2.3.2 договору платіж у розмірі 20 % - 83.520,00грн. провадиться після прийняття верстату на майданчиках підрядника. Верстат було прийнято 19.03.2019р., про що складено акт приймання-передачі виконаних робіт;

- відповідно до п.3.2 договору підрядник зобов`язується повністю закінчити роботу по договору за 120 календарних днів. Дата початку виконання робіт - 18.01.2019р. Роботу підрядником було закінчено 08.11.2019р., відповідно до акту приймання-передачі від 08.11.2019р. Таким чином, строк виконання робіт перевищив 120 календарних днів і складає 294 дні. Кількість днів прострочення виконання робіт становить 174 дні;

- 16.01.2020р. було складено акт виходу зі строю деталей та вузлів обладнання, яким виявлено та встановлено вихід зі строю підшипників. Причиною виходу зі строю встановлено довгий час експлуатації та природний знос;

- на Акціонерному товаристві "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" виникла аварійна ситуація, яка могла потягти за собою зрив планів виробництва та строків виконання замовлень, тому підприємство було вимушене провести ремонт (закупка та заміна підшипників) за власні кошти та власними силами. Оскільки позивачем за первісним позовом ремонт верстату виконано неякісно, існує вірогідність повторного виходу його зі строю, зриву виробничої діяльності підприємства та понесення збитків, розмір яких значно більше, ніж решта заборгованості.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2020р. у справі №922/492/20 (у складі колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.) відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, зобов`язано позивача за первісним позовом у строк до 28.07.2020р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.07.2020р. призначено розгляд справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» на рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2020р. (повний текст складено та підписано 15.06.2020р.) у справі №922/492/20 на 02.09.2020р. об 11:00год.

Через канцелярію Східного апеляційного господарського суду 04.08.2020р. (згідно зі штампом канцелярії, наявним на першому аркуші документа) від господарського суду Харківської області надійшов лист, до якого додано відзив на апеляційну скаргу, який було направлено на адресу суду позивачем за первісним позовом 28.07.2020р. (згідно з відтиском поштового штемпелю, наявним на конверті, у якому надійшов документ), тобто у межах визначеного судом строку.

Свою правову позицію позивач за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу обґрунтовує наступним:

- договір підряду №СШ/247-18 був укладений 01.08.2018р. Підрядник був готовий одразу забрати верстат для проведення ремонту. Проте, апелянт передав цей верстат у ремонт лише 30.11.2018р., тобто майже через 4 місяці з моменту укладання договору. До того ж авансовий платіж був перерахований 11.01.2019р., тобто майже через 5 місяців з моменту укладення договору. Отже, саме з ініціативи апелянта початок робіт був змінений;

- порушення апелянтом зобов`язань за договором позбавило позивача можливості своєчасно забезпечити закупівлю необхідних комплектуючих та максимально ефективно спланувати графіки робіт;

- невиконання апелянтом обов`язків з оплати виконаних робіт також негативно вплинуло на закупівлю необхідних для проведення ремонту комплектуючих, замовлення транспорту для доставки верстата в ремонт та з ремонту тощо. У зв`язку з порушенням апелянтом строків оплати у позивача не було коштів для закупівлі деталей та проведення ремонту;

- згідно з договором апелянт повинен був підготувати місце для встановлення верстата після ремонту. Проте, апелянт зобов`язання не виконав, не підготував своєчасно місце установки верстата після ремонту, стан фундаменту і анкерних болтів залишався не нормативним для монтажу, крім того, не було здійснене підведення точки електричного живлення верстата;

- у порушення вимог пункту 7.4 договору підряду №СШ/247-18 від 01.08.2018р. апелянт не повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" про недоліки, на які він посилається в апеляційній скарзі, та стверджує, що самостійно їх виправив. При цьому апелянт не надав жодного належного та допустимого доказу існування вказаної вище поломки, не пояснює, чому саме у порушення умов договору не сповістив про таку поломку підрядника, не вимагав безкоштовного усунення недоліків та не зазначив, які саме деталі замінив, їх кількість, вартість тощо. Додані до відзиву на позовну заяву за первісним позовом акт та службова записка є внутрішніми документами апелянта та не можуть вважатися належними доказами виявлення недоліків у виконаних роботах.

На поштову адресу суду апеляційної інстанції 31.08.2020р. (згідно зі штампом канцелярії, наявним на першому аркуші документа) від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про перенесення слухання справи з посиланням на необхідність забезпечення основних прав і свобод людини і громадянина на здорові та безпечні умови праці з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19.

У судовому засіданні 02.09.2020р. представник позивача за первісним позовом заперечував проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Східним апеляційним господарським судом з метою реалізації права сторін на участь у судовому засіданні та для повного і всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності задоволено клопотання Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» про перенесення слухання справи №922/492/20 та оголошено перерву в судовому засіданні до 09.09.2020р. о 12:30год.

Представники сторін у судове засідання 09.09.2020р. не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, з метою дотримання визначеного ГПК України строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що явка представників сторін у судове засідання 09.09.2020р. судом обов`язковою не визнавалась, у справі достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" у даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами за відсутністю представників сторін.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У судовому засіданні 09.09.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом у судовому засіданні 02.09.2020р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2018р. між Акціонерним товариством «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" (далі - підрядник) укладено договір підряду №СШ/247-18 (далі - договір), за умовами п.1.1 якого підрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами та механізмами, на своїй території, зі своїх матеріалів виконати роботи по капітальному ремонту токарно-гвинторізного верстату моделі 1М65, інвентарний №2743 (обладнання) по технічному завданню замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу у порядку та в строки, передбачені договором.

Згідно з п.3.1 договору підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт по договору протягом семи робочих днів з моменту надходження авансового платежу на його рахунок згідно з п.2.3.1 договору.

Відповідно до п.п.3.2, 3.3 договору підрядник зобов`язується повністю завершити роботи за договором за 120 календарних днів, з можливістю дострокового їх закінчення з моменту початку їх виконання. Датою закінчення робіт вважається дата підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт на підприємстві замовника.

За твердженнями позивача, ним було виконано обов`язки по капітальному ремонту токарно-гвинторізного верстату моделі 1М65, інвентарний №2743 у повному обсязі, на підтвердження чого надано акт прийому-передачі виконаних робіт №СШ/247-18 від 08.11.2019р. та акт приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів від 08.11.2019р.

Згідно з пунктом 2.3 договору оплата повинна здійснюватися наступним чином:

- авансовий платіж у розмірі 40% - 167.040,00грн. (п.2.3.1 договору);

- платіж у розмірі 20% - 83.520,00грн. здійснюється після прийняття станка на площах підрядника та готовності до відвантаження (п.2.3.2 договору);

- платіж у розмірі 20% - 83.520,00грн. здійснюється після доставки обладнання на територію замовника (п.2.3.3 договору);

- остаточний платіж у розмірі 20% - 83.520,00грн. здійснюється протягом 20 календарних днів після повного завершення робіт та підписання акту здачі-приймання виконаних робіт та податкової накладної в електронному вигляді у відповідності з вимогами ст.201 ПКУ (п.2.3.4 договору).

За твердженнями позивача, розрахунки між сторонами договору повинні були бути проведені наступним чином:

- платіж, передбачений пунктом 2.3.1 договору, відповідач повинен перерахувати до початку робот;

- платіж, передбачений пунктом 2.3.2 договору, відповідач повинен перерахувати 20.03.2019р. Сторони 19.03.2019р. підписали акт прийому-передачі виконаних робіт по капітальному ремонту токарно-гвинторізного верстату моделі 1М65, інвентарний №2743 у підрядника, де вказали, що обладнання знаходиться у придатному для експлуатації стані та готове до відвантаження замовнику;

- платіж, передбачений пунктом 2.3.3 договору, відповідач повинен перерахувати 23.10.2019р. Обладнання було доставлене на територію відповідача 22.10.2019р., про що свідчить акт прийому-передачі токарно-гвинторізного верстату моделі 1М65, інвентарний №2743 після ремонту до договору підряду №СШ/247-18 від 01.08.2018р.;

- платіж, передбачений пунктом 2.3.4 договору, відповідач повинен перерахувати до 28.11.2019р. Розрахунок строку оплати зроблений з урахуванням того, що акт прийому-передачі виконаних робіт №СШ/247-18 від 08.11.2019р. та акт приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів від 08.11.2019р. підписані 08.11.2019р.

Проте, як стверджує позивач, у порушення наведених умов договору платіж, передбачений пунктом 2.3.2 договору, перерахований 29.03.2019р. (70.000,00грн. платіжне доручення №9127 від 29.03.2019р.) та 04.10.2019р. (13.520,00грн. платіжне доручення №27953 від 04.10.2019р.), а платежі, передбачені пунктами 2.3.3 та 2.3.4 договору, не були перераховані взагалі.

Враховуючи викладене, позивач зазначив, що прострочення сплати заборгованості станом на 17.02.2020р. складає:

- платіж, передбачений пунктом 2.3.2 договору, - сплата 70000,00грн. прострочена на 10 днів (сплачено 29.03.2019р. замість 19.03.2019р.), сплата 13.520,00грн. прострочена на 189 днів (сплачено 04.10.2019р. замість 20.03.2019р.);

- платіж, передбачений пунктом 2.3.3 договору, станом на 17.02.2020р. прострочений на 118 днів;

- платіж, передбачений пунктом 2.3.4 договору, станом на 17.02.2020р. прострочений на 82 днів.

Посилаючись на несплату замовником боргу, 09.12.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" направило на адресу Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло Шахтаря» претензію №170, яка залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до умов п.8.3 договору за несвоєчасне здійснення розрахунків за договором замовник сплачує підряднику пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день затримки.

Враховуючи наведене та положення ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 15.797,19грн., інфляційні у розмірі 217,24грн. та 3% річних у сумі 1.649,80грн.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності достатніх правових підстав для часткового задоволення первісного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до умов розділу 6 укладеного сторонами договору, приймання виконаних робіт оформляється актом здачі-приймання виконаних робіт (п.6.2 договору). По закінченню пуско-налагоджувальних робіт, обладнання перевіряється на технологічну точність, відповідно до карти тех.точності і за результатами оброблюваної деталі, наданої замовником (п.6.3 договору). У разі виявлення сторонами в момент приймання невідповідності виконаних робіт технічним вимогам, викладеним у технічній документації і п.6.3, сторонами складається відповідний акт, в якому зазначаються виявлені невідповідності і погоджуються строки їх виконання (п.6.4 договору).

При відмові підрядника від складання або підписання акту виявлених недоліків (як при прийманні-передачі виконаних робіт, так і протягом гарантійного строку) для їх підтвердження, замовник має право ініціювати проведення незалежної кваліфікованої експертизи (п.6.6 договору).

Згідно з п.7.3 договору підрядник дає гарантію, що після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, обладнання не має дефектів і відповідає за якістю, комплектністю і технічними характеристиками вимогам державних стандартів на обладнання такого типу.

Гарантійні зобов`язання підрядника розповсюджуються на всі механічні, електричні та інші частини обладнання, його вузли та агрегати, які були предметом ремонту (п.7.2 договору).

Пунктом 7.4 договору встановлено, що у разі виявлення недоліків виконаних робіт або поломки станка протягом гарантійного строку, замовник письмово повідомляє підрядника з наведенням переліку недоліків.

За недоліки, обумовлені неправильним використанням обладнання, несе відповідальність замовник (п.7.6 договору).

Відповідно до п.8.5 договору у разі виходу з ладу обладнання з вини підрядника у період гарантійного строку, останній зобов`язаний усунути недоліки у строк не більше 10 робочих днів з моменту письмового повідомлення замовником про виникнення недоліків або у строк, погоджений сторонами в акті виявлення недоліків.

За порушення строків усунення недоліків з вини підрядника передбачена неустойка, визначена в п.8.6 договору.

Однак, матеріали справи не містять доказів складання сторонами акту виявлення недоліків або повідомлення Акціонерним товариством "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" підрядника про виявлення будь-яких недоліків у виконаних роботах та пред`явлення вимоги про усунення таких недоліків у відповідності до умов пунктів 7.2 та 7.6 договору.

Поряд з цим, матеріали справи свідчать про те, що роботи прийняті замовником за актом приймання-передачі із зазначенням у даному акті про відсутність претензій, до того ж, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів того, що вихід з ладу верстату відбувся саме через неякісне виконання ремонту позивачем.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про безпідставність тверджень відповідача за первісним позовом, що зобов`язання з оплати виконаних робіт не були виконані своєчасно через неякісне виконання ремонту верстату позивачем, оскільки, як правильно зауважив суд першої інстанції, навіть у разі виявлення неякісного ремонту це тягне за собою усунення таких недоліків та сплату неустойки у порядку, передбаченому умовами договору, а не звільнення від сплати вартості виконаних робіт.

Отже, на думку колегії суддів, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення первісного позову в частині стягнення з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" основної заборгованості у розмірі 167.040,00грн

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За умовами п.8.3 договору у разі порушення строку розрахунків за виконані роботи замовник зобов`язується сплатити пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Отже, пунктом 8.3 договору сторони погодили сплату пені у розмірі облікової ставки НБУ, а не у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Поряд з цим, позивач у доданому до первісного позову розрахунку штрафних санкцій застосував саме подвійну облікову ставку НБУ, що суперечить умовам пункту 8.3 договору.

Отже, суд першої інстанції цілком правомірно самостійно здійснив перерахунок розміру пені, виходячи з умов п.8.3 договору. Також місцевим господарським судом обґрунтовано застосовано положення ч.6 ст.232 ГК України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, правомірним та таким, що узгоджується з нормами чинного законодавства, умовами договору та відповідає матеріалам справи є висновок господарського суду Харківської області про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 7.869,09грн. за загальний період з 20.03.2019р. по 17.02.2020р.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Колегія суддів, перевіривши здійснений позивачем за первісним позовом розрахунок інфляційних (217,24грн.) та 3% річних (1.649,80грн.), погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо його арифметичної правильності та нормативної обґрунтованості, у зв`язку з чим первісний позов в частині стягнення цих сум підлягає задоволенню.

Що стосується зустрічного позову, колегія суддів зазначає наступне. Згідно з п.8.2 договору у випадку порушення строків завершення робіт по договору, визначених у п.3.2 договору, підрядник зобов`язується сплатити неустойку в розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за кожен день прострочення, але не більше облікової ставки НБУ.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, твердженням відповідача за зустрічним позовом про те, що строк виконання ремонту було порушено через невиконання замовником (позивачем за зустрічним позовом) обов`язку з підготовки місця для встановлення верстату після ремонту, не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з копії листа №152 від 24.10.2019р. вбачається, що даний лист було вручено замовнику лише 06.11.2019р. (зареєстровано за вх.№1182, відповідно до відмітки Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря"), а вже 08.11.2019р. сторонами було підписано акт приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів та акт прийому-передачі виконаних робіт за договором. У підписаному сторонами акті приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів від 08.11.2019р. зафіксовано, що токарно-гвинторізний верстат моделі 1М65 інв.№2743 знаходився в капітальному ремонті з 07.12.2018р. по 08.11.2019р., а саме 229 робочих днів. Тобто, сторонами в акті відображено, що строк виконання робіт за договором перевищив 120 днів, як це передбачено п.3.2 договору.

Отже, господарський суд першої інстанції правомірно визнав обґрунтованою вимогу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" неустойки в розмірі 33.653,97грн., яка обрахована за 174 дні у розмірі облікової ставки НБУ від загальної вартості робіт за договором (417.600,00грн).

Оскільки матеріалами справи підтверджується обґрунтованість частини первісних позовних вимог та обґрунтованість зустрічних позовних вимог, господарський суд Харківської області дійшов правильного висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" та задоволення зустрічних позовних вимог Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря".

У той же час, суд першої інстанції, з посиланням на ч.11 ст.238 та ч.11 ст.129 ГПК України, правомірно та обґрунтовано здійснив зустрічне зарахування стягуваних сум шляхом стягнення різниці між задоволеними сумами первісного та зустрічного позову та стягнув з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" 143.122,16грн. заборгованості та 549,64грн. судового збору.

Апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо того, у чому полягає незаконність або неповнота оскаржуваного рішення господарського суду першої інстанції, а фактично повторює доводи відзиву на первісний позов.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення рішення, яке переглядається, із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2020р. (повний текст складено та підписано 15.06.2020р.) у справі №922/492/20 - залишенню без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2020р. (повний текст складено та підписано 15.06.2020р.) у справі №922/492/20 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2020р. (повний текст складено та підписано 15.06.2020р.) у справі №922/492/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 09.09.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14.09.2020р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.Є. Медуниця