Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/529/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім.Світлани

Ковальської" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія

"Фундамент" (с.Пиріжки, Малинський район, Житомирська область)

про стягнення 3081,13грн.

Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій ім.Світлани Ковальської" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" про стягнення 11518,94грн з яких: 8437,81грн основного боргу, 1134,16грн пені, 1687,56грн штрафу, 149,56грн 3% річних, 109,85грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки товару №1177 від 30.10.2018.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 19.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.08.2020 подане позивачем клопотання від 19.08.2020, яке фактично є заявою про зменшення позовних вимог, прийнято судом до розгляду та вирішено здійснювати розгляд справи в межах поданих змін - про стягнення з відповідача на користь позивача - 1134,16грн пені, 1687,56грн штрафу, 149,56грн 3% річних, 109,85грн інфляційних втрат, а також даною ухвалою суду постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу №906/529/20 до судового розгляду по суті на 10.09.2020.

Позивач в судове засідання 10.09.2020 повноважного представника не направив. На адресу Господарського суду Житомирської області 10.09.2020 від Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім.Світлани Ковальської" надійшло клопотання від 10.09.2020, відповідно до якого представник позивача просить стягнути з відповідача 1134,16грн пені, 1687,56грн штрафу, 149,56грн 3% річних, 109,85грн інфляційних втрат та судові витрати, а також здійснювати розгляд справи по суті без участі представника позивача за наявними у справі документами (а.с.74).

Відповідач повноважного представника в судове засідання 10.09.2020 не направив, відзиву на позов не подав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №049 (а.с.73).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатися без їх участі, якщо не з`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, неявка представників сторін та неподання відповідачем письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2018 між Акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій ім.Світлани Ковальської" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" (покупець/відповідач) було укладено договір поставки товару №1177 (далі - договір) (а.с.13-19).

Згідно п.1.1. договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупцю замовлений товар (бетон, бетонні i залізобетонні вироби та конструкції, інший товар, відповідно до прайс-листа постачальника далi - товар) на об`єкт: "Будівництво комплексу житлових будинків за адресою вул.Є.Харченка, 55 (Леніна, 55) у Дарницькому районні м.Києва, І черга будівництва. Житловий будинок №2", а покупець зобов`язується своєчасно прийняти замовлений товар, та здійснити його оплату на умовах даного Договору.

Предметом поставки є товар згідно попереднього замовлення (п.1.2. договору).

Відповідно до п.2.1. договору ціна, кiлькiсть товару, що підлягають виготовленню та поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами визначаються у заявках покупця, рахунках-фактурах постачальника та накладних (товарно-транспортних, фактичних або видаткових).

Згідно з п.2.2. договору загальна кiлькiсть товару остаточно визначається по фактично прийнятій кількості, згідно видаткових накладних та товарно-транспортних накладних.

Загальна сума цього договору складає загальну вартість поставленого товару, яка зазначена в yciх видаткових накладних постачальника (п.3.1. договору).

Згідно з п.7.7. договору покупець зобов`язаний здійснити попередню оплату на розрахунковий рахунок постачальника за кожну партію товару, що постачається протягом 3 (трьох) банкiвських днiв з моменту виставлення рахунку-фактури постачальником.

Пунктом 7.11. договору сторони погодили, що в порядку виключення, постачальник має право надати покупцю відстрочку оплати за товар на термін до 5 (п`яти) банкiвських днiв. Покупець зобов`язаний оплатити отриманий товар протягом 5 (п`яти) банкiвських днiв з моменту його поставки, згiдно умов розділу 5 та п.6.1. даного договору.

Відповідно до п.8.2. договору за прострочення платежу покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ вiд суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з п.8.4. договору у разi порушення покупцем строку платежу, встановленого п.7.11. цього договору, бiльше ніж на (п`ять) банкiвських днiв покупець зобов`язаний, сплатити крім пені, штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вiд суми простроченого платежу.

Пунктом 8.5. договору передбачено, що сторони дійшли згоди, щодо зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штрафу пені), передбаченої частиною 1 статті 259 Цивільного кодексу України, i встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, встановлених розділом 8 цього Договору припиняється через три роки вiд дня, коли це зобов`язання повинне було бути виконане.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторiн i діє до "31" грудня 2019 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами. Якщо за один місяць до закінчення терміну дiї цього договору, жодна зі сторiн не повідомила іншу сторону про свій намір припинити дію договору, його дія автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах (п.10.1. договору).

Договір підписаний представниками сторін, їх підписи скріплені печатками підприємств.

На виконання умов вищевказаного договору, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 8437,81грн, а покупцем такий товар прийнято в повному обсязі без зауважень, що підтверджується накладною №7/30676 від 25.09.2019 (а.с.12).

З матеріалів справи також вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" оплатило Акціонерному товариству "Завод залізобетонних конструкцій ім.Світлани Ковальської" вартість товару в повному обсязі на суму 8437,81грн, що підтверджується платіжним дорученням №201952274 від 09.06.2020, копія якого міститься у матеріалах даної справи (а.с.64).

Позивач, посилаючись на порушення відповідачем строків оплати товару, на підставі п.п.8.2., 8.4., 8.5. договору, а також керуючись ст.ст. 610-611 ЦК України, ст.230-231 ГК України, нарахував та просить стягнути з відповідача: пеню в сумі 1134,16грн, штраф - 1687,56грн, 3% річних - 149,56грн та інфляційні витрати - 109,85грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, відносини між сторонами виникли на підставі договору поставки товару №1177 від 30.10.2018 (а.с.13-19).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як уже зазначалось, відповідно до погоджених в п.7.11. договору умов, покупець (відповідач) зобов`язаний оплатити отриманий товар протягом 5 (п`яти) банкiвських днiв з моменту його поставки.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач поставив відповідачу товар на суму 8437,81грн - 25.09.2019, що підтверджується накладною №7/30676 (а.с.12).

Таким чином, відповідно умов договору поставки товару №1177 від 30.10.2018 та положень ч.1 ст.530 ЦК України, відповідач зобов`язаний був оплатити отриманий від позивача товар у строк до 02.10.2019.

Відповідач погасив заборгованість перед позивачем в повному обсязі 09.06.2020, що підтверджується платіжним дорученням №201952274 (а.с.64), тобто з порушенням погоджених сторонами умові щодо строків оплати.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач несвоєчасно оплатив отриманий від позивача товар накладною №7/30676 від 25.09.2019 на суму 8437,81грн, отже наявний факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання, за яке умовами п.п.8.2. та 8.4. договору передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також штрафу у розмірі 20% від суми простроченого платежу у випадку непогашення заборгованості протягом більш ніж 5 банківських днів.

За порушення відповідачем строків оплати товару позивачем нараховано пеню в сумі 1134,16грн за період з 03.10.2019 по 02.04.2020 та штраф в сумі 1687,56грн (8437,81грн х 20%=1687,56грн; розрахунок а.с.4).

Перевіривши проведені позивачем нарахування заявлених до стягнення з відповідача сум пені та штрафу, господарський суд встановив, що вказані нарахування проведено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства і умов договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 1134,16грн та штрафу в сумі 1687,56грн є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача (а.с.5), за прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідачу нараховано інфляційні в сумі 109,85грн та 3% річних в сумі 149,56грн за період з 03.10.2019 по 05.05.2020.

Перевіривши проведені позивачем нарахування інфляційних та 3% річних, суд вважає їх обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення інфляційних в сумі 109,85грн та 3% річних в сумі 149,56грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, позов Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім.Світлани Ковальської" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" 1134,16грн пені, 1687,56грн штрафу, 149,56грн 3% річних, 109,85грн інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" (11641, Житомирська область, Малинський район, село Пиріжки, вулиця Соборна, буд.57; ідентифікаційний код 40048603) на користь Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім.Світлани Ковальської" (01013, м.Київ, вулиця Будіндустрії, буд.7; ідентифікаційний код 05523398):

- 1134,16грн пені,

- 1687,56грн штрафу,

- 149,56грн 3% річних,

- 109,85грн інфляційних втрат,

- 2102,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.09.20

Суддя Кравець С.Г.

Віддрукувати:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з пов.).