ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Справа №902/44/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Тимошенко О.М.,

суддя Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: Шевченко В.В. (довіреність №1 від 02.09.20);

відповідача: Плаксієнко Н.О. (довіреність №01-02-02/1174 від 02.09.20);

третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року, суддя Тварковський А.А., м. Вінниця, повний текст складено 16 червня 2020 року, у справі

за позовом Громадської організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства"

до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Вінницька обласна рада

про визнання недійсним договору оренди в окремій частині та визнання права на оренду

Судом роз`яснено представникам сторін права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2020 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області було залишено без розгляду позов ГО "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вінницької обласної ради, про визнання недійсним договору оренди в окремій частині.

ГО "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства", у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми процесуального права, оскільки явка позивача не визнавалась судом обов`язковою, а неявка представника позивача для участі в розгляді справи обумовлена його хворобливим станом та стурбованістю за своє здоров`я у зв`язку з поширенням в світі короновірусу СОVID-19 та повідомленням про зазначене керівника довірителя.

Зазначає, що Верховний Суд в своїй постанові від 12 лютого 2020 року по справі №904/11194/15 зазначив, що оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, за умови визнання явки позивача у призначене судове засідання саме обов`язковою, але звернувся з заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Тобто, апелянт вважає, не визнаючи явку представника обов`язковою, суд безпідставно послався на ч.4 ст. 202 та п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України і залишив позов без розгляду.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а ухвала прийнята у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки доводи, викладені у скарзі є такими, що суперечать чинному господарському процесуальному законодавству та не спростовують правильних висновків суду і не впливають на законність прийнятої ухвали.

Що стосується посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року в справі №904/11194/15 та численних посилань апелянта в скарзі про невизнання судом явки позивача в засідання обов`язковою, то зазначає, що відповідно до п.15 ухвали Верховного Суду від 08 квітня 2020 року в справі №910/16978/19 колегія суддів відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного господарського суд від 12 лютого 2020 року в справі №904/11194/15.

Зокрема, Верховний Суд визначив, що процесуальні норми [ч.4 ст. 202 та п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України] не передбачають чіткої та прямої вказівки, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме на виклик суду, тобто, за умови визнання явки позивача у призначене судове засідання саме обов`язковою.

Таким чином, враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів, суди зобов`язані враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу Вінницької облрада вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, натомість ухвала суду першої інстанції прийнята у чіткій відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Не погоджуючись з доводами апелянта зазначає, що представник позивача приймала участь у судовому засіданні 07 травня 2020 у даній справі та була повідомлена про призначене судове засідання на 11 червня 2020 о 09:30 год. під розписку. При цьому карантинні обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України короновірусу СОVID-19" (зі змінами) станом на 11 червня 2020 пом`якшено в порівнянні з обмежувальними заходами, які діяли 07 травня 2020, що вказує на відсутність перешкод для забезпечення явки уповноваженого представника, в тому числі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, як передбачено ч.4 ст. 197 ГПК України.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи і заперечення, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

В той же час, представник третьої особи заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, враховуючи правову позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу

Враховуючи вимоги ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, за наявності відповідного клопотання, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила, що:

29 січня 2018 року, ГО "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області про визнання недійсними положення преамбули Договору №14-20 на оренду приміщення, що належать до спільної власності територіальних громад області від 24 травня 2016 року, укладеного між Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та ГО "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" про визначення цього Договору як додаткової угоди та пункту 10.1 Договору № 14-20 на оренду приміщення, що належать до спільної власності територіальних громад області від 24 травня 2016 року, за яким Договір діє з 24 травня 2016 року до 23 травня 2017 року за правилами п.3 ст.631 ЦК України та визнання права позивача на оренду приміщення площею 339,80 м2, розташованого в адмінбудинку за адресою вул. Театральна, 14, м. Вінниця, відповідно до Договору №14-20 на оренду приміщення, що належать до спільної власності територіальних громад області від 24 травня 2016 року, укладеного між сторонами на 5 років.

15 березня 2018 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області, Вінницьку обласну раду було залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

07 травня 2020 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області було повідомлено учасників справи про призначення розгляду справи по суті на 11 червня 2020 року об 09:30 год. та роз`яснено учасникам справи, що на період дії карантинних заходів, установлених Постановою Кабінету Міністрів України №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року прибуття у судові засідання та направлення представників не є обов`язковим і попереджено, що на період дії карантинних заходів буде обмежено доступ до приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань, а також осіб, які не є безпосередніми учасниками судових засідань, а також рекомендовано учасникам справи направляти до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі доказами, а усі процесуальні документи та наявні докази - засобами дистанційного зв`язку (поштою, факсом, електронною поштою на адресу: ) та роз`яснено учасникам справи про можливість приймати участь у судових засіданнях з використанням власних технічних засобів.

11 червня 2020 року розгляд справи, згідно протоколу (формуляру) від 11 червня 2020 року, розпочався о 09:30 год. Представник позивача у судове засідання не прибув. (т.4 а.с.76) Проте, о 09:35 год. на електронну адресу Господарського суду Вінницької області від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи через неможливість прибути у судове засідання через хворобливий станом з ознаками вірусного захворювання, яка була зареєстрована судовою канцелярією лише о 09:51. (т.4 а.с.79-80)

11 червня 2020 року, об 09:48 год. ухвалою Господарського суду Вінницької області позов ГО "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вінницької обласної ради, про визнання недійсним договору оренди в окремій частині, керуючись ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, було залишено без розгляду, з підстав неявки в судове засідання позивача (його представника), який був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання, та відсутність у матеріалах справи заяви позивача (його представника) про розгляд справи без його участі. (т.4 а.с.77-78)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно п.14 ч.1 ст. 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду.

Як встановлено з матеріалів справи, на розгляді Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/44/18 за позовом ГО "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області про визнання недійсними положення преамбули Договору №14-20 на оренду приміщення та пункту 10.1 цього Договору.

07 травня 2020 року, за результатами судового засідання, у якому прийняли участь представники позивача та третьої особи, суд виніс ухвалу, якою повідомив учасників справи про судове засідання для розгляду справи по суті 11 червня 2020 року об 09:30 год.

Так, з тексту ухвали від 07 травня 2020 року вбачається, що учасникам справи було:

- роз`яснено, що на період дії карантинних заходів, установлених Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19" прибуття у судові засідання та направлення представників не є обов`язковим;

- роз`яснено, що на період дії карантинних заходів обмежено доступ до приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань, а також осіб, які не є безпосередніми учасниками судових засідань;

- рекомендовано направляти до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі доказами засобами дистанційного зв`язку (поштою, факсом, електронною поштою на адресу: ).

В той же час, враховуючи, що 11 червня 2020 року позивач не з`явився у судове засідання, суд першої інстанції, керуючись ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, беручи до уваги відсутність клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, відсутність повідомлення про причини неявки в судове засідання, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 13 вересня 2019 року у справі №916/3616/15 (про те, що чинна редакція ст.ст. 202, 206 ГПК України не пов`язує можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача), залишив позов без розгляду.

Проте, колегія суддів вважає даний висновок місцевого господарського суду передчасним та необґрунтованим, оскільки дійсно відповідно до ч.4 ст. 202 ГПК України, суд, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також, за приписами п.4 ч.4 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ч.1 ст. 24 Конституції України, чинне законодавство базується на засадах рівності громадян перед законом визначеного.

Засади рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечують гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст. 55 Конституції України.

Статтею 42 ГПК України закріплено, також, принцип змагальності, згідно з яким сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами та обґрунтовують свою позицію в господарському суді веденням усної і письмової полеміки.

Відповідно до цієї норми учасники справи, зокрема, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Призначаючи до розгляду по суті даний спар, господарський суд першої інстанції врахував наявність та поширення в Україні пандемії та обмежень встановлених постановою Кабінету Міністрів України №211 "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року, зазначивши, що не є обов`язковою прибуття та явка сторін у судовому засіданні, а також те, що на період дії карантинних заходів обмежено доступ до приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань.

Проте, при винесенні вищезазначеної ухвали від 11 червня 2020 року, місцевий господарський суд не врахував обставини наявності в Україні гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 і встановлення щодо цього Урядом України обмежень (постанови Кабінету Міністрів України №211 "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року та №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" від 20 травня 2020 року, якою продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року), як не враховано роз`яснення та рекомендації сторонам, які містяться в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 07 травня 2020 року, коли суд призначав розгляд даної справи по суті.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач, діючи у порядку, рекомендованому судом в ухвалі від 07 травня 2020 року, висловив бажання бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду по суті та під час судового засідання по справі електронною поштою повідомив суд про неможливість прибути у судове засідання через хворобливий станом з ознаками вірусного захворювання та відкладення розгляду справи (т.4 а.с.80), проте з технічних причин дана заява була зареєстрована після закінчення судового засідання по даній справі.

Відповідно ч.2 ст. 202 ГПК України, якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи.

Таким чином, представник позивача скористався своїм правом та вчасно повідомив суд про причини неявки в судове засідання, а суд у свою чергу, не був позбавлений можливості оголосити перерву в судовому засіданні в межах 30-денного строку.

Посилання господарського суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на правову позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 13 вересня 2019 року у справі №916/3616/15, відповідно до якої чинна редакція ст.ст. 202, 206 ГПК України не пов`язує можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду, є безпідставною, оскільки дана позиція Верховного Суду стосувалась правових підстав та обставин винесення ухвали Господарським судом Одеської області від 16 січня 2019 року про залишення без розгляду справи №916/3616/15 за позовом ПАТ "Банк "Київська Русь" до ПП "Прогресфарм" про стягнення 8 118 751,79 грн. заборгованості за Договором купівлі-продажу №0/01-204/120 від 04 січня 2011 року та дані правові висновки Верховного Суду не були обумовлені поширенням територією України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та введених, внаслідок чого, Урядом України відповідних обмежень.

Це ж стосується і правової позиції Верховного Суду яка наведена у постановах від 08 квітня 2020 року в справі №910/16978/19 та від 12 лютого 2020 року в справі №904/11194/15.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд роз`яснивши сторонам про можливість розгляду справи у їх відсутність, залишив без розгляду справу з підстав неявки у судове засідання представника позивача не з`ясувавши наявності у суді його заяви про відкладення справи, чим порушив принцип рівності сторін перед судом.

Відповідно до ч.4 ст. 280 ГПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги вправі скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття рішення судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу ПАТ "Полонський гірничий комбінат" слід задоволити, ухвалу господарського суду Вінницької області від 11 червня 2019 року - скасувати, а справу - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 280, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства" задоволити.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року у справі №902/44/18 - скасувати.

Справу №902/44/18 - направити господарському суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "10" вересня 2020 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.