СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. Справа № 922/2386/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Радіонова О.О., суддя Чернота Л.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участі представників сторін:

позивача - Романченко О.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1584 від 10.09.2008; ордер серія АХ 1020277 від 27.07.2020,

1-го відповідача - Орлов О.О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2168 від 22.11.2017; довіреність б/н від 02.01.2020,

2-го відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", м. Харків, (вх. №2075 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.08.2020 (суддя Бринцев О.В.) у справі № 922/2386/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", м. Харків,

до 1. Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків,

2. Міністерства юстиції України, м. Київ,

про скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ та Міністерства юстиції України, в якій просило суд скасувати наказ Міністерства юстиції України від 24.06.2020 №2184/5, яким скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2020 №5151084, прийняте державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем, анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державному реєстратору Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряну Гамлету Аветіковичу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2020 у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України. Повернуто позовну заяву та додані до неї документи ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА". Роз`яснено ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА", що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та віднесений до юрисдикції окружних адміністративних судів.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", м. Харків, з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог скаржник посилається на те, що:

- справи за позовами до державних органів з питань, що виникли з матеріально-правових відносин учасників спору, які хоч і стосуються в певній мірі вчинення відповідачами владно-управлінських функцій, не підсудні адміністративним судам, оскільки такі спори не є публічно-правовими, такі справи містять спір про право матеріальне;

- неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом розгляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин;

- спірні правовідносини виникли у зв`язку з незгодою позивача із оскаржуваним наказом, яким, зокрема, було скасовано рішення третьої особи про державну реєстрацію права власності за позивачем на нежитлові приміщення 3-го поверху №№1-6, 8-20, загальною площею 357,3 кв.м., розташованих в літ. "A-З" по вул. Сумській, 96 у м. Харкові, що раніше належали Азово-Чорноморській інвестиційній компанії у формі ТОВ та перебували в іпотеці у позивача;

- вказані дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного наказу зачіпають право позивача, як власника нежитлових приміщень;

- позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси позивача та Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ;

- спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 визначено склад колегії суддів: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.08.2020 у справі № 922/2386/20. Призначено справу до розгляду на "10" вересня 2020 р. о 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 117.

02.09.2020 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від 1-го відповідача, Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків, (вх. № 8206), в якому 1-й відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану судову ухвалу - без змін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник 1-го відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги відзиву на апеляційну скаргу, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін та у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити у повному обсязі.

Представник 2-го відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи, враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, дотримуючись визначеного ст. 273 ГПК України строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника 2-го відповідача.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ та Міністерства юстиції України, в якій просило суд скасувати наказ Міністерства юстиції України від 24.06.2020 №2184/5, яким скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2020 №5151084, прийняте державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем, анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державному реєстратору Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряну Гамлету Аветіковичу.

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За змістом частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

У постанові від 26.02.2020 у справі № 287/167/18-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який має на меті розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Предметна та суб`єктна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції, залежно від складу сторін спору.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Суб`єктна ж юрисдикція визначається особливістю складу сторін правовідносин, в яких виник спір.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина 2 зазначеної норми).

Згідно з частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Термін "публічно-правовий спір" охоплює, зокрема, спори, в яких хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абзац 1 пункту 2 частини 1 статті 4 цього Кодексу).

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави для висновку, що до адміністративної юрисдикції належить справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників, суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Тобто до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Даний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17, від 26.02.2020 у справі № 287/167/18-ц.

При цьому, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 826/5968/17 зазначено, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, в якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, в яких виник спір.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він зумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявлено, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17).

Таку правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 826/5968/17, від 26.02.2020 у справі № 287/167/18-ц, від 26.02.2020 у справі № 826/15133/17.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

За змістом позовної заяви ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ та Міністерства юстиції України про скасування наказу Міністерства юстиції України від 24.06.2020 №2184/5, яким скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2020 №5151084, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням права товариства на нерухоме майно.

Так, позивач наголосив, що 21.08.2008 між АКБ "МЕРКУРІЙ" та Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ укладено договір № 02-25К-02 на кредитну лінію від 21 січня 2008 року (далі - Кредитний договір) та іпотечний договір № 16-03-09 від 21.01.2008, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. за р. №369 (далі - іпотечний договір).

Внаслідок укладення та нотаріального посвідчення іпотечного договору на приміщення позивача, 21.01.2008 приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. в Державному реєстрі іпотек вчинено запис № 6431732 про державну реєстрацію обтяження іпотекою нежитлових приміщень позивача по вул. Сумській, 96 на користь АКБ "МЕРКУРІЙ".

20.06.2013 запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек перенесено нотаріусом Зубарєвим І.Ю. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку нотаріальним посвідченням договору про зміни до іпотечного договору, реєстром присвоєно запис про іпотеку № 1384825.

07.02.2014 приватний нотаріус Чибісова А.О. внесла зміни до запису про іпотеку № 1384825 про заміну іпотекодержателя з АКБ "МЕРКУРІЙ" на AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" на підставі договору відступлення права вимоги від 07.02.2014.

03.06.2014 AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" звернув стягнення на приміщення як предмет іпотеки та за ним зареєстровано право власності на приміщення.

06.06.2014 у зв`язку із набуттям іпотекодержателем права власності на приміщення - предмет іпотеки, державним реєстратором право іпотеки припинено.

24.12.2014 на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 скасовано запис про право власності на приміщення за AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" та поновлено запис про право власності на приміщення за Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі ТОВ.

28.12.2017 на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" звернувся до державного реєстратора за поновленням запису про іпотеку, що передував скасованому запису від 03.06.2014 про право власності на приміщення за АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА".

29.12.2018 за заявою AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" скасовано реєстраційну дію від 06.06.2014 по припиненню запису про іпотеку №1384825 від 21.01.2008 і з цього моменту запис набув чинності.

Згідно із Протоколом електронних торгів від 08.12.2017 ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" визнано переможцем електронних торгів з продажу права вимоги неплатоспроможного AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" за кредитним договором №02-25К-02 із забезпечення: нежитлові приміщення 3-го поверху №1-6, 8-20, в літ. A-З, загальною площею 357,3 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 96 із найвищою сумою купівлі 1 573 425,00 грн.

05.01.2018 AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" уклало з ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" договір №173 про відступлення права вимоги, за яким відступив на користь ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" свої права вимоги до Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ на суму 19 188 699,17 грн.

05.01.2018 за наслідками відступлення права вимоги укладено договір № 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г. про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 16-03-09 від 21.01.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. за р. № 389.

19.04.2018 на підставі ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Харкова, на іпотечне майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване обтяження під записом № 25812413 від 19.04.2018 про заборону на відчуження нежитлових приміщень 3-го поверху № 1-6, 8-20 в літ. А-3, загальною площею 357,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 96, що належать на праві приватної власності Азово-Чорноморській інвестиційній компанії у формі ТОВ до скасування заборони у встановленому нормами КПК України порядку.

06.03.2020 ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" звернулось до реєстраційного підрозділу Печенізької РДА Харківської області із заявою про реєстрацію права власності на предметі іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ.

Наказом Міністерства юстиції України № 2184/5 від 24.06.2020 скасовано рішення Печенізької РДА Харківської області Гаспаряна Г.А. № 51510484 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" на нежитлові приміщення 3-го поверху № 1-6, 8-20 в літ. А-3, загальною площею 357,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 96, що раніше належали Азово-Чорноморській інвестиційній компанії у формі ТОВ та перебували в іпотеці у ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА".

Спірний наказ прийнято Міністерством юстиції України на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 11.06.2020 за результатами розгляду скарги Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ від 13.03.2020 № 20.

Тобто за змістом позовної заяви позовні вимоги у цій справі заявлено ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА" на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача.

Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В даному випадку існує спір про право, а саме, про визнання прав та інтересів, що виникають із майнових правовідносин.

Дана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 910/15230/19.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Якщо ж в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Зважаючи на предмет і підстави позову, а також з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі передчасним, а ухвалу господарського суду Харківської області від 03.08.2020 у справі № 922/2386/20 такою, що належить скасувати, із направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання зі стадії відкриття провадження.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, необхідно здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 269, 270, 271, ч. 2 ст. 273, п. 6 ч. 1 ст. 275, пп. 3, 4 ч. 1 ст. 280, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.08.2020 у справі № 922/2386/20 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 03.08.2020 у справі № 922/2386/20 скасувати.

Справу № 922/2386/20 направити до господарського суду Харківської області для вирішення питання зі стадії відкриття провадження.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська інвестиційна компанія" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 96, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 28/72, ) 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.09.2020.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота