РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2020Справа № 910/9783/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теліані Трейдінг»

до дочірнього підприємства «Поліс»

про стягнення 7838,43 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Теліані Трейдінг» до дочірнього підприємства «Поліс» про стягнення 7838,43 грн., з яких: 4248,66 грн. боргу, 2831,77 грн. пені, 485,44 грн. інфляційних, 272,56 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не оплатив поставлену позивачем продукцію по договору поставки № 698/ПР від 04.04.2018.

Суд своєю ухвалою від 08.07.2020 відкрив провадження у справі № 910/9783/20 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

04.04.2018 товариством з обмеженою відповідальністю «Теліані Трейдінг» (постачальник) та дочірнє підприємство «Поліс» (покупець) уклали договір поставки № 698/ПР (далі - Договір), згідно з п. 1.1 Договору постачальник зобов`язувався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 3.3 Договору покупець зобов`язується оплатити постачальнику повну вартість отриманого товару (конкретної партії) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цього товару. Датою отримання товару (його конкретної партії) вважається дата виписки товарної накладної на цей товар (партію товару).

Позивач поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 4248,66 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № ТТ-0001259 та № ТТ-0001260 від 05.04.2018.

Відповідач не розрахував за товар.

Після звернення позивача з цим позовом до суду відповідач 4248,66 грн. боргу не сплатив.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 4248,66 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6.2 Договору у випадку несвоєчасного або неповного перерахування коштів відповідно до п. 3.3 цього Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,2% від простроченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 2831,77 грн. пені за період з 07.05.2018 по 25.06.2020, тобто за 781 день.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, пеня підлягає нарахуванню тільки протягом шести місяців з дня прострочення зобов`язання та у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку, що діяла в період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене нарахування пені є припиненим з 06.11.2018.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
4248.6607.05.2018 - 24.05.20181817.0000 %71.24
4248.6625.05.2018 - 12.07.20184917.0000 %193.93
4248.6613.07.2018 - 06.09.20185617.5000 %228.15
4248.6607.09.2018 - 25.10.20184918.0000 %205.33
4248.6626.10.2018 - 05.11.20181118.0000 %46.10
Всього:744,74

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 744,74 грн. пені за період з 07.05.2018 по 05.11.2018. Суд відмовляє в частині стягнення 2087,03 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягають 272,56 грн. 3% річних та 485,44 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають в частині стягнення 4248,66 грн. боргу, 744,74 грн. пені, 272,56 грн. 3% річних, 485,44 грн. інфляційних втрат. Суд відмовляє в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «Теліані Трейдінг» до дочірнього підприємства «Поліс».

Стягнути з дочірнього підприємства «Поліс» (бульвар Марії Приймаченко, буд. 5, м. Київ, 01133, код 22973766) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теліані Трейдінг» (вул. В. Хвойки, 18/14, м. Київ, 04080, код 34613940) 4248,66 грн. боргу, 744,74 грн. пені, 272,56 грн. 3% річних, 485,44 грн. інфляційних втрат, 1542,33 грн. судового збору.

Відмовити в іншій частині.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун