РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.09.2020Справа № 910/6400/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтач» (вул. Шкільна, буд. 59, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська область, 07300) до Приватного акціонерного товариства «Укренергомонтаж» (пр-т Лісовий, буд. 39, м. Київ, 02166) про стягнення заборгованості у розмірі 343567,82 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтач», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Укренергомонтаж», в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Укренергомонтаж» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтач» заборгованість за договором на перевезення вантажу № 01/02-2020 від 01.02.2020 у розмірі 343567,82 грн та судовий збір.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору № 01/02-2020 на перевезення вантажу від 01.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такої) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано позивачем 22.05.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачу Приватному акціонерному товариству «Укренергомонтаж» за юридичною адресою згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (пр-т Лісовий, буд. 39, м. Київ, 02166). Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано не було, конверт з копією ухвали повернувся до суду із відміткою поштового повідомлення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує mutatismutandis висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Також за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.02.2020 між Приватним акціонерним товариством «Укренергомонтаж» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтач» (виконавець) укладено договір № 01/02-2020 на перевезення вантажу, за умовами якого виконавець зобов`язується надати, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити належним чином надані послуги по доставці щебеню.

Цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє з 01 лютого по 31 грудня 2020 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов цього договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (п.п. 3.1., 3.2. розділу 3 договору).

За умовами п. 2.1. розділу 2 договору вартість послуг визначається з обсягу фактично наданих послуг та становить 351,00 грн (з ПДВ) за доставку 1 тони щебеню, при умові, що пробіг транспортного засобу не перевищує 130 км; 381,00 грн (з ПДВ) за доставку 1 тони щебеню, при умові, що пробіг транспортного засобу перевищує 130 км.

Відповідно до п.п. 2.4.-2.6. розділу 2 договору підставою для оплати є оформлений належним чином акт здавання-приймання наданих послуг, складений на підставі товарно-транспортних накладних підписаних уповноваженим представником замовника. Виконавець складає акт в 2-х примірниках, підписує, затверджує печаткою та передає замовнику разом з рахунком. Замовник зобов`язаний підписати цей акт протягом п`яти календарних днів та повернути один примірника виконавцю. В разі неповернення акту виконавцю у визначені строки, за умови відсутності мотивованої відмови, вони вважаються узгодженими в редакції виконавця та підлягають оплаті на умовах, визначених договором. Розрахунки за надані послуги здійснюються в грошовій одиниці України - гривні, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця протягом п`яти календарних днів після підписання сторонами двостороннього акту.

Відповідно до п.п. 4.3.6., 4.3.7. розділу 4 договору замовник зобов`язується здійснювати оплату за надані послуги в розмірі і строки, передбачені договором; приймати надані послуги і підписувати акт протягом п`яти календарних днів та після затвердження печаткою, примірник виконавця одразу повертати на його адресу.

19.02.2020 відповідачем перераховано на рахунок позивача 100000,00 грн в якості оплати за перевезення вантажу.

16.03.2020 позивачем та відповідачем складено і підписано акт надання послуг № 11, за яким позивачем надано на користь відповідача послуги перевезення вантажу (доставка щебеню), загальна вартість робіт склала 443567,82 грн з ПДВ.

В подальшому сторонами складено та підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період лютого - березня 2020 року, за яким заборгованість відповідача станом на 31.03.2020 перед позивачем складає 343567,82 грн.

Згідно із п. 5.1. розділу 5 договору у випадку порушення договірних зобов`язань (невиконання, неналежне виконання, виконання з порушенням умов, визначених умовами договору), винна сторона несе відповідальність визначену договором та законодавством. Сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності).

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначає про те, що відповідачем не здійснено погашення заборгованості за договором у розмірі 343567,82 грн у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами встановлено, що між сторонами 01.02.2020 укладено договір № 01/02-2020 на перевезення вантажу, за умовами якого позивачем надано на користь відповідача послуги перевезення вантажу на загальну вартість 443567,82 грн з ПДВ, про що сторонами складено та підписано акт надання послуг № 11 від 16.03.2020. Вказаний акт підписано сторонами без зауважень та застережень, стороною відповідача зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується випискою по рахунку позивача, відповідачем 19.02.2020 здійснено часткову оплату за послуги перевезення на користь позивача у розмірі 1000000,00 грн.

Таким чином, загальна вартість неоплачених послуг з боку відповідача складає 343567,82 грн з ПДВ. Відповідачем не надано суду доказів оплати вказаних коштів, матеріали справи таких підтверджуючих доказів також не містять, при цьому сторонами складено та підписано акт звіряння взаємних розрахунків, за яким заборгованість відповідача станом на 31.03.2020 складає 343567,82 грн. Вказаний акт також підписано стороною відповідача без зауважень та застережень.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, враховуючи порушення умов укладеного між сторонами договору з боку відповідача в частині проведення повної оплати за надані послуги, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 343567,82 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Укренергомонтаж» (пр-т Лісовий, буд. 39, м. Київ, 02166, ідентифікаційний код 16403289) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтач» (вул. Шкільна, буд. 59, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська область, 07300, ідентифікаційний код 40869193) заборгованість у розмірі 343 567 грн 82 коп та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 153 грн 52 коп, а всього 348 721 (триста сорок вісім тисяч сімсот двадцять одну) грн 34 (тридцять чотири) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання рішення 10.09.2020.

Суддя В.О.Демидов