УХВАЛА

10.09.2020Справа № 910/13570/20
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши заяву акціонера Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позову)

Особа, яка може отримати статус учасника справи: Приватне акціонерне товариство «Промзв`язок»,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява акціонера Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання до суду позовної заяви до Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» про визнання недійсним, з моменту прийняття, рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Промзв`язок» від 14.02.2020, що оформлене протоколом тимчасової лічильної комісії від 14.02.2020 № 13 про обрання Наглядової ради ПрАТ «Промзв`язок» у складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У вказаній заяві заявник просить суд:

1) заборонити, до набрання законної сили судовим рішенням у справі, державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно реєстрації змін до статуту Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок», , пов`язаних зі збільшенням статутного капіталу товариства;

2) заборонити Приватному акціонерному товариству «Промзв`язок», вчиняти дії щодо: звернення до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України із заявою та всіма необхідними документами для реєстрації випуску акцій та проспекту емісії на підставі рішень Загальних зборів акціонерів; вчинення будь-яких дій щодо приватного розміщення акцій, на підставі рішення загальних зборів акціонерів;

3) заборонити Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку реєструвати звіт про результати закритого розміщення акцій емітента, реєструвати додатковий випуск акцій емітента, проспект емісії, вносити відповідні зміни до державного реєстру випуску акцій та видавати свідоцтво про реєстрацію додаткового випуску акцій Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок», .

В обґрунтування вказаних вимог заявник зазначає, що оскаржувані рішення, прийняті 14.02.2020 на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ «Промзв`язок» про обрання нового складу Наглядової ради товариства, прийняті з порушенням ряду норм чинного законодавча, порушують корпоративні права заявника, тому мають бути визнані недійсними.

За твердженнями заявника, відповідач продовжує вчиняти дії, прямо спрямовані на виконання рішень Наглядової ради (у неповноважному складі), що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову в цілях запобігання порушенню прав Заявника і забезпечення (в разі задоволення позовних вимог) можливості виконання рішення суду.

При цьому, заявник посилається також на те, що є підстави не довіряти учасникам ПрАТ «Промзв`язок» та новообраній Наглядовій раді та вважати, що останні можуть приймати рішення всупереч інтересам Заявника та ПрАТ «Промзв`язок», в тому числі, приймати рішення на загальних зборах всупереч законодавству, зокрема, на річних загальних зборах акціонерів, що відбудуться 25.09.2020.

Розглянувши вказану заяву акціонера Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Оскільки у цьому випадку акціонер Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Поряд з викладеним суд також звертає увагу, що при розгляді заяви про забезпечення позову до подачі самого позову неможливо дослідити та оцінити доводи та мотиви, які стосуються вже суті самого майбутнього позову, оскільки це виходить за межі предмету такої заяви та може передчасно нав`язати відповідні висновки суду, який розглядатиме безпосередньо сам позов.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Так, суд звертає увагу, що предметом майбутньої позовної вимоги, на забезпечення якої подано згадану заяву, є вимога про визнання недійсним, з моменту прийняття, рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Промзв`язок» від 14.02.2020, що оформлене протоколом тимчасової лічильної комісії від 14.02.2020 № 13 про обрання Наглядової ради ПрАТ «Промзв`язок» у складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Виходячи з поданої заяви, позивач вважає вказане рішення щодо обрання нового складу Наглядової ради ПрАТ «Промзв`язок» неправомірним та незаконним, а тому має намір звернутися до суду з позовом про визнання його недійсним.

Однак, зважаючи на описані вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що наведені позивачем заходи забезпечення позову жодним чином не відповідають предмету позову та не пов`язані конкретно з ним.

Вказані заявником заходи забезпечення позову не є адекватними позовній вимозі, що заявлятиметься, оскільки вжиття згаданих заходів виходять за межі такої вимоги.

Заходи забезпечення позову, про які просить заявник, очевидно більше стосуються рішень загальних зборів, що можуть бути прийняті на загальних зборах 25.09.2020, з огляду на викладені заявником питання проекту порядку денного, які вирішуватимуться на цих зборах.

Суд зазначає, що заявником не наведено належних обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлені заходи забезпечення позову до його пред`явлення не є необхідними для забезпечення реалізації в майбутньому судового рішення у випадку задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Промзв`язок» від 14.02.2020, що оформлене протоколом тимчасової лічильної комісії від 14.02.2020 № 13 про обрання Наглядової ради ПрАТ «Промзв`язок».

З огляду на викладене, суд уважає, що заява акціонера Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви акціонера Приватного акціонерного товариства «Промзв`язок» ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 10.09.2020 та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т. Ю. Трофименко