ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

14 вересня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/523/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13 серпня 2020 року

у справі № 915/523/20

за позовом: Акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9)

до відповідачів:

1) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 )

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діонісій VN" (57251, Миколаївська обл., Вітовський район, село Костянтинівка, вул. Миру, буд. 13)

про: стягнення 330000,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

10.09.2020 року до суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13 серпня 2020 року у справі №915/523/20.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, судова колегія доходить наступних висновків.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до ст.258 ГПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі.

До апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Підстави сплати і розмір ставок по сплаті судового збору встановлено ЗУ „Про судовий збір".

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За вимогами п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Ціна позову становить 330 000,00 грн., отже до сплати підлягає судовий збір в сумі 7425,00 грн. (4950*150%).

Однак, до апеляційної скарги взагалі не додані докази сплати судового збору, при цьому апелянтом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що вона не має постійного заробітку та не в змозі сплатити зазначену суму судового збору.

В підтвердження викладених обставин апелянтом надано:

- довідку ТОВ «Діонісій VN» №49 від 02.09.2020р. про те, що з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року ОСОБА_1 не отримувала жодного доходу на підприємстві;

- довідку ФГ «Південні Лани» №38 від 02.09.20 про те, що з 01.01.2020 року по 31.08.2020 року ОСОБА_1 не отримувала жодного доходу на підприємстві;

- довідку ПП «Онікс-Опт» №112 від 02.09.2020 року про те, що з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року ОСОБА_1 отримала дохід на підприємстві в сумі 8554, 54 грн.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення та зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі.

З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Скрутне матеріальне становище - це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Відповідно до ч. 8 ст. 42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Згідно з ч. 2, 5 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За правилами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13 серпня 2020 року у справі №915/523/20, ОСОБА_1 не надала апеляційному суду доказів на підтвердження її сукупного доходу за 2019 звітний рік та доказів того, що сума судового збору, що підлягає до сплати за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції у цій справі, - 7425,00 грн. перевищує 5% від річного доходу ОСОБА_1 за 2019 рік, зважаючи на обставини її звернення із апеляційною скаргою у вересні 2020 року.

Крім того, аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані заявником обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання апеляційної скарги.

Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Однак, апелянтом надано до суду лише довідки ТОВ «Діонісій VN», ФГ «Південні Лани», та ПП «Онікс-Опт», які є недостатніми для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник міг отримувати дохід з інших джерел.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його цивільних прав та обов`язків.

Недопустимість обмеження доступу до правосуддя підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що судовий збір має бути таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачено. В свою чергу розмір судового збору, який не враховує фінансове становище сторони розцінюється як такий, що обмежує право на доступ до правосуддя (справа «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії»).

У рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Таким чином, Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений.

За таких обставин, перевіривши наведені у клопотанні доводи та надані докази, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно із ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно із ч.6 ст.260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки скаржником не виконано вимоги п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, апеляційна скарга відповідно до ст.ст.174, 260 ГПК України підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234, п.2 ч.3 258, 260 ГПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13 серпня 2020 року у справі №915/523/20 - залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання Південно-західному апеляційному господарському суду:

- доказів сплати судового збору в сумі 7425,00 грн., або

- обґрунтованого клопотання про звільнення від його сплати згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" з наданням відповідних доказів.

3. Попередити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно ст.235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська