ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2127/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС"

до Відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації

про стягнення 119 229,11 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" до Відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації про стягнення 119 229,11 грн. з яких 114 084,11 грн. основного боргу, 1 374,62 грн. пені, 1 374,62 грн. 3% річних, 2 395,76 грн. інфляційних.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, ціну позову, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, суд дійшов висновку про задоволення зазначеної заяви позивача та розгляд справи № 911/2127/20 за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 27.07.2020 року відкрито провадження у справі № 911/2127/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

18.08.2020 року відповідачем подано клопотання, в якому останній визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

встановив:

24.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" (далі - позивач, Підрядник) та Відділом освіти Згурівської районної державної адміністрації (далі - відповідач, Замовник) було укладено Договір № 70 на виконання робіт по поточному ремонту кімнат групи «Полуничка» дитячого садочку «Веселка» в смт. Згурівка Згурівського району Київської області (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно дефектного акту та умов Договору виконання поточного ремонту.

Об`єкт будівництва: поточний ремонт кімнат групи «Полуничка» дитячого садочку «Веселка». Адреса розташування об`єкта: с.м.т. Згурівка, Згурівського району Київської області (п. 1.2 Договору).

Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику за цим Договором, визначені Дефектним актом та зведеним кошторисом, які є невід`ємною частиною Договору (п. 1.3 Договору).

Підрядник розпочинає виконання робіт за цим Договором 24.02.2020 року і завершує 24.02.2020 року (п. 2.1 Договору).

Договірна ціна складає 114 084,11 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 19 014,02 грн. (п. 3.1 Договору).

Розрахунки за виконані роботи здійснюються з урахуванням положень Загальних умов проміжними платежами в міру виконання робіт на підставі актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) та на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт) за формою КБ-3в) (п. 6.1 Договору).

Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 3 (трьох) днів з дня підписання документів Замовником (п. 6.2 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2020 року. Закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення яке мало місце під час дії Договору, до 31.12.2020 року (п. 11.2 Договору).

Як стверджує позивач, він свої зобов`язання відповідно до умов Договору виконав якісно, своєчасно та у повному обсязі, про що свідчить Дефектний акт, який затверджений відповідачем, Договірна ціна на суму 114 084,11 грн., Акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в № 70 від 24.02.2020 року за лютий 2020 року на суму 114 084,11 грн. та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 від 24.02.2020 року за лютий 2020 року на суму 114 084,11 грн., підписані уповноваженими представниками Підрядника та Замовника без зауважень і скріплені печатками Сторін (копії наявні в матеріалах справи).

Однак, відповідач, в порушення п. 6.2 Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати робіт не виконав, у зв`язку з чим за відповідачем станом на день розгляду спору існує заборгованість в сумі 114 084,11 грн., що також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків по спірному Договорі на суму 114 084,11 грн., який підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений їх печатками (копія Акта наявна в матеріалах справи).

З метою досудового врегулювання спору, 17.07.2020 року позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій вимагав негайно сплатити виконані будівельні роботи за Договором на суму 114 084,11 грн., яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати виконаних робіт за Договором в строк передбачений Договором, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 114 084,11 грн. боргу.

В ході розгляду спору, відповідачем подано клопотання, в якому останні визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язуєтьс свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язує прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремо реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель, споруд, виконання монтаж пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

Відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічних правових висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 року у справі № 927/291/17, від 17.04.2018 року у справі № 906/621/17 та від 17.04.2018 року у справі № 911/4249/16.

Тобто, відповідач, як юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Таким чином, особливості бюджетного фінансування не звільняють відповідача від виконання прийнятих на себе зобов`язань за Договором з оплати виконаних робіт.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Цивільного кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відтак, за наслідками розгляду спору, судом встановлено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 114 084,11 грн., що відповідачем визнано в ході розгляду спору, визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим вимога про стягнення 114 084,11 грн. основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з простроченням відповідачем строків виконання робіт, позивач також заявив у позові вимогу про стягнення з відповідача 1 374,62 грн. пені на підставі п. 9.3 Договору та 1 374,62 грн. 3% річних за період з 28.02.2020 року по 23.07.2020 року та 2 395,76 грн. інфляційних за період березень - червень 2020 року в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Замовник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов`язань і у таких сумах - за порушення грошових зобов`язань (несвоєчасну оплату виконаних робіт), Замовник сплачує Підряднику неустойку в розмірі трьох відсотків річних від простроченої суми із урахуванням офіційного індексу інфляції за весь час прострочення (п. 9.3 Договору).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані пеня, 3% річних та інфляційні по кожному періоду на суми заборгованості, існування якої у відповідні періоди відповідачем визнано. Пеня нарахована за період, що не перевищує шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, у розмірі встановленому договором, вказаний розмір пені, за розрахунком суду, з врахуванням встановленого ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розміру пені, є більшим ніж заявлено відповідачем, однак суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відтак, оскільки наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, заявлені суми пені, 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню в заявлених розмірах.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем визнані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем в позові заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн. В обґрунтування відповідного клопотання позивач, посилаючись на те, що для отримання правової допомоги по вивченню і огляду доказів, пошук практики у відповідійній категорії спорів, складанню та написанню позовної заяви, здійсненню арифметичних розрахунків, виготовлення копій документів, направленню позову з додатками відповідачу, зазначає, що він звертався до адвоката, на підтвердження чого надав суду Договір про надання правової (правничої) допомоги № 82 від 09.07.2020 року, укладений з Адвокатським бюро «ВОЙНІКАНІС-МИРСЬКОГО» в особі керуючого партнера бюро Войніканіс-Мирського Яна Сергійовича, свідоцтво Войніканіс-Мирського Яна Сергійовича про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4675/10, ордер КС № 546912 від 16.07.2020 року та Акт приймання-передачі № 2 від 22.07.2020 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 82 від 09.07.2020 року. Факт здійснення відповідних витрат підтверджується виставленим позивачу рахунком на оплату № 103 від 22.07.2020 року на суму 4 500,00 грн. та платіжним дорученням № 113 від 22.07.2020 року на суму 4 500,00 грн.

Приписами ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позов задоволено повністю, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем повністю.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, т129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 2 102,00 грн.

Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача в загальній сумі 6 602,00 грн. (2 102,00 грн. судового збору + 4 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 191, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" до Відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації про стягнення 119 229,11 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації (07600, Київська обл., Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Українська, буд. 51, код 20624518) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" (07600, Київська обл., Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Залізнична, буд. 7, код 30814902) 114 084 (сто чотирнадцять тисяч вісімдесят чотири) грн. 11 коп. основного боргу, 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) грн. 62 коп. пені, 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) грн. 62 коп. 3% річних, 2 395 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) грн. 76 коп. інфляційних та 6 602 (шість тисяч шістсот два) грн. 00 коп. судових витрат.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 08.09.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін