СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. Справа № 922/1324/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (вх.№1908 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2020, ухвалене суддею Бринцевим О.В. у приміщенні господарського суду Харківської області 02.07.2020 об 11:38 годині (повне рішення складено 09.07.2020) у справі № 922/1324/20

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", м. Харків,

про стягнення 962937,42 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада у квітні 2020 року звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Епіцентр К", у якому просила стягнути з відповідача безпідставно збережені в період з 01.03.2019 по 31.08.2019 кошти за використання земельної ділянки по просп. Гагаріна, 352 у м. Харкові (кадастровий номер :15:001:0060) у розмірі орендної плати у сумі 962937,42 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.07.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача безпідставно збережені в період з 01.03.2019 по 31.08.2019 кошти за використання земельної ділянки по просп. Гагаріна, 352 у м. Харкові (кадастровий номер :15:001:0060) у розмірі орендної плати у сумі 709996,94 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10649,95 грн. В решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач зберіг (заощадив) у себе майно - кошти у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування спірною земельною ділянкою; вказана земельна ділянка, на якій розташований об`єкт нерухомості, що належить на праві приватної власності відповідачеві, є сформованою з 18.02.2019, має кадастровий номер та чітко визначені межі і площу 1,8559 га., тобто зазначена земельна ділянка є окремим об`єктом цивільних прав; відсутність укладеного в період з 01.03.2019 по 31.08.2019 договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації, в результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати; згідно розрахунку позивача, який місцевим господарським судом визнано обґрунтованим, її розмір за спірний період склав 962937,42 грн.; разом з тим, за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 ТОВ "Епіцентр К" було сплачено 252940,38 грн. земельного податку за користування спірною земельною ділянкою, отже, у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу грошові кошти за користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти нерухомості, що належать відповідачу за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 в сумі 709996,94 грн. з врахуванням сплачених ТОВ "Епіцентр К" сум земельного податку.

Відповідач, ТОВ "Епіцентр К", із рішенням не погодився, у межах встановленого законом строку подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Харківської міської ради.

Апелянт зазначає, що судом не з`ясовано питання - чи є спірна земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, за який стягнуто кошти; стверджує, що до 07.08.2019 (дати реєстрації за позивачем права власності на вказану ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) ділянка не була сформованим об`єктом цивільних прав та не могла бути здана в оренду. Заявник скарги також зазначає, що судом не враховано доводи відповідача щодо визнання неналежним та недопустимим доказом акту обстеження земельної ділянки від 04.03.2019, тоді як огляд земельної ділянки проводився Харківською міською радою поверхово, не встановлювався фактичний розмір ділянки, що використовується ТОВ "Епіцентр К", а висновок про її використання здійснено шляхом емпіричного спостереження та використання координат сформованої земельної ділянки, яка була виділена ТОВ "Епіцентр К" шляхом поділу земельної ділянки площею 7,6 га, яку в свою чергу орендувало підприємство ТОВ "Респектум".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 08.09.2020, встановлено учасникам справи строк 01.09.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.

18.08.2020, тобто в межах установленого судом строку, Харківська міська рада надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її в Державному земельному кадастрі, тобто з 18.02.2019; міська рада була власником спірної земельної ділянки в силу прямої вказівки закону (ст.12, 80, 83 Земельного кодексу України). Харківська міська рада просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Присутні в судовому засіданні 08.09.2020 представники сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Між Харківською міською радою Харківської області (орендодавець) та ТОВ "Респектум" (орендар) було укладено договір оренди землі від 19.04.2006 №5 (т. I, а.с. 73-77), відповідно до предмету якого орендодавець на підставі рішення XLIV сесії Харківської міської ради IV скликання від 23.12.2005 №247/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться м. Харків, пр-т. Гагаріна (в районі буд. №350). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,6344 га. Договір укладено строком на період будівництва до 31.12.2008 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації), на період експлуатації до 01.12.2055 (пункти 1, 2, 8 Договору).

На підставі рішення 14 сесії 5 скликання Харківської міської ради "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування та надання згоди на укладення договорів суборенди земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 04.07.2007 №140/07 надано згоду ТОВ "Епіцентр" на передачу в суборенду ТОВ "Респектум" земельної ділянки площею 1,3 га по пр. Гагаріна (Червонозаводський район) для будівництва торговельного комплексу (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації строком до 01.06.2012 року (т. I, а.с. 86-88).

На підставі рішення Харківської міської ради №140/07 від 04.07.2007 між ТОВ "Респектум" (орендар) та ТОВ "Епіцентр К" (суборендар) було укладено договір суборенди землі від 01.04.2008 б/н (т. I, а.с. 79-82), відповідно до предмету якого орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва торгівельного комплексу площею 1,3 га, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна (в районі буд. №350).

Договір укладено строком: на період будівництва до 31.12.2008 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації), на період експлуатації до 01.12.2055 (пункт 8 договору оренди від 01.04.2008 б/н).

В подальшому, між Харківською міською радою та ТОВ "Респектум" було укладено Угоду про розірвання договору оренди землі від 20.12.2018 (т. I, а.с. 113), згідно з предметом якої орендар повертає, а орендодавець приймає земельну ділянку, кадастровий номер :15:001:0024, площею 7,6344 га, яка знаходиться м. Харків, пр-т. Гагаріна (в районі буд. 350) та була в користуванні орендаря відповідно до договору оренди землі, право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: №5649743 від 08.05.2014.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлова будівля літ. "А-2", загальною площею 30.760,3 кв. м по пр-т. Гагаріна, 352 у м. Харкові належить на праві приватної власності ТОВ "Епіцентр К" на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19.11.2011 Виконавчим комітетом Харківської міської ради. Право власності на вказану будівлю 27.09.2013 зареєстровано за відповідачем, ТОВ "Епіцентр К", в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою від 04.03.2020 №202898654 (т. I, а.с. 42).

18.02.2019 було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0060, що знаходиться у м.Харкові по пр. Гагаріна (в районі будинку №350), визначено межі і площу вказаної ділянки - 1,8559 га. Відповідні дані внесено до Державного земельного кадастру (т. I, а.с. 44).

Рішенням 27 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про продаж земельних ділянок юридичним на фізичним особам" від 19.06.2019 №1618/19 вирішено продати ТОВ "Епіцентр К" земельну ділянку комунальної власності м. Харкова за кадастровим номером :15:001:0060, площею 1,8559 га, за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна, 352 (т. I, а.с. 109 - 110).

На підставі рішення 27 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 19.06.2019 №1618/19 між Харківською міською радою (продавець) та ТОВ "Епіцентр К" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.08.2019 №39/19 (т. I, а.с. 90-98), відповідно до предмету якого продавець передає за плату, а покупець приймає і оплачує вартість земельної ділянки площею 1,8559 га із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна, 352, Основ`янський р-н (кадастровий номер :15:001:0060), згідно з планом земельної ділянки, що додається (пункт 1.1.). Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Галіщевою О.А. та зареєстровано в реєстрі за №487.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.09.2019 №180783992), право власності на земельну ділянку кадастровий номер :15:001:0060 зареєстровано за ТОВ "Епіцентр К" 09.09.2019 (т. I, а.с. 107-108).

Харківська міська рада звернулася до господарського суду з позовом у даній справі, оскільки вважала, що відповідач користувався зазначеною земельною ділянкою без оформлення речового права на неї у період з 01.03.2019 по 31.08.2019, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості належного позивачеві майна, збереженого (заощадженого) відповідачем у вказаний період без достатніх правових підстав.

Розмір заявленої до стягнення суми розраховано позивачем згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.04.2019 (т.І, а.с.49).

Місцевим господарським судом позов частково задоволено (з обґрунтуванням, наведеним вище).

Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів погоджується з ним з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З аналізу змісту норм ст. 1212-1214 ЦК України, на які посилається позивач, випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Відповідачем в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не спростовано факт регулювання спірних правовідносин вищенаведеними нормами цивільного законодавства, а також ту обставину, що після припинення суборендних правовідносин із орендарем земельної ділянки, ТОВ "Респектум" (внаслідок розірвання вказаним товариством 20.12.2018 договору оренди землі, укладеного із Харківською міською радою) і до 09.09.2019 - дати реєстрації за ТОВ "Епіцентр К" права власності на земельну ділянку кадастровий номер :15:001:0060 - ТОВ "Епіцентр К" не оформлювалося право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне йому нерухоме майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що, користуючись спірною земельною ділянкою за відсутності правових підстав, відповідач фактично набув (зберіг) за рахунок позивача кошти у розмірі несплаченої орендної плати, а відтак, відповідні суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача коштів в порядку ст. 1212-1214 ЦК України. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах у справах: №922/536/18 від 29.01.2019, №922/391/18 від 11.02.2019, №922/981/18 від 12.04.2019, №922/902/18 від 12.06.2019 тощо, на які правомірно посилається місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні.

Як вбачається з апеляційної скарги та усних пояснень представника відповідача в судовому засіданні 08.09.2020, заперечення апелянта зводяться до незгоди з порядком нарахування, та, відповідно, з розміром заявленої до стягнення суми. Заявник скарги наполягає на тому, що до 07.08.2019 (дати реєстрації вказаної ділянки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) ділянка не була сформованим об`єктом цивільних прав та не могла бути здана в оренду.

Матеріалами справи підтверджується, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :15:001:0060 було дійсно зареєстровано за Харківською міською радою 07.08.2019 (т. I, а.с. 89).

Разом з тим, щодо правових наслідків вищевказаних обставин для відносин сторін у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою як об`єкт цивільних прав з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі, тобто, в даному випадку - з 18.02.2019, коли було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0060, що знаходиться у м.Харкові по пр. Гагаріна (в районі будинку №350), визначено межі і площу вказаної ділянки - 1,8559 га., внесено відповідні дані до Державного земельного кадастру.

Відповідне узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 07.07.2020 у справі №922/3208/19 (п. 17, 42, 44 постанови).

Відповідач в ході апеляційного провадження наполягав на тому, що до дати здійснення державної реєстрації права позивача на спірну земельну ділянку (07.08.2019) вказану ділянку не може бути передано в оренду, оскільки відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про оренду землі", об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Разом з тим, відповідач, посилаючись на відповідні загальні норми чинного законодавства не врахував спеціальних норм, з яких вбачається перебування позивача (як органу місцевого самоврядування) у земельних правовідносинах в особливому правовому режимі.

А саме, у відповідності до ч.1, 2 ст.83 Земельного Кодексу України, на яку правомірно посилається позивач у відзиві на апеляційну скаргу, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

За змістом ст.80 Земельного Кодексу України, суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Отже, Харківська міська рада як орган місцевого самоврядування реалізує право власності територіальної громади на відповідні землі в силу прямої вказівки закону, тому твердження відповідача про відсутність у позивача відповідного права до моменту здійснення його державної реєстрації, на думку колегії суддів, не узгоджуються з вищенаведеними нормами чинного законодавства.

Колегія суддів також зазначає, що в даному випадку правовідносини сторін стосуються не вчинення юридично значущих дій зі спірною земельною ділянкою як об`єктом цивільного обороту (продаж, надання в оренду тощо), а стягнення з відповідача на користь позивача як особи, уповноваженої законом на реалізацію права власності територіальної громади, безпідставно набутих (збережених) коштів за період користування вказаною ділянкою до оформлення речових прав на неї.

Апелянт посилається на постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 10.09.2018 у справі №920/739/17, від 30.10.2018 у справі №804/2111/14, від 31.07.2018 у справі №804/7823/14, від 16.07.2019 у справі №922/1046/18.

Разом з тим, як вбачається зі змісту вказаних постанов, у них міститься висновки про обов`язковість формування земельної ділянки шляхом визначення меж і внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, розробки відповідної технічної документації (на що вказано, зокрема, в постанові від 16.07.2019 у справі №922/1046/18), про те, що обов`язковими для визначення розміру орендної плати є відомості, вказані у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, тощо.

Як було встановлено вище, місцевий господарський суд дійшов висновку про сформованість спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав на підставі дослідження сукупності наявних у справі доказів, зокрема, відомостей з Державного земельного кадастру, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який є обов`язковим для визначення розміру орендної плати - про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17.

Тобто правовою позицією Верховного Суду, на яку посилається відповідач, не спростовуються, а навпаки, підтверджуються висновки місцевого господарського суду, викладені в оскаржуваному рішенні в даній справі №922/1324/20.

Посилання апелянта на недоведеність факту користування відповідачем усією площею спірної земельної ділянки колегія суддів не вважає належними аргументами, оскільки, ТОВ "Епіцентр К" не надало суду першої та апеляційної інстанції жодних доказів використання ним меншої площі спірної земельної ділянки, аніж сформована як об`єкт цивільних прав земельна ділянка кадастровий номер :15:001:0060.

Викладені в апеляційній скарзі твердження про те, що Харківською міською радою було поверхово проведено огляд земельної ділянки та не встановлено її фактичний розмір (оскільки протягом березня 2019 року відповідачем не зафіксовано будь-яких перевірок та допуску на територію ТОВ "Епіцентр К" співробітників відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту контролю Харківської міської ради) ґрунтуються на припущеннях, а відтак і твердження про те, що акт обстеження спірної земельної ділянки (т.1, а.с.51) не є належним доказом - колегія суддів не вважає доведеною обставиною. Окрім того, висновки місцевого господарського суду ґрунтуються не лише на вказаному акті, а на сукупності доказів, що, як уже зазначалося, свідчать про те, що протягом усього періоду, за який позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти (з 01.03.2019 по 31.08.2019) спірна земельна ділянка була сформованим об`єктом цивільних прав.

В ході апеляційного провадження відповідач наполягав на тому, що у спірний період ним фактичного використовувалася лише та земельна ділянка (площею 1,3 га, за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна, в районі буд. №350), яка перебувала в суборенді у ТОВ "Епіцентр К" за договором з ТОВ "Респектум".

Проте, як було встановлено вище, правовідносини суборенди між вказаними суб`єктами припинилися 20.12.2018, у зв`язку з розірванням договору оренди землі, укладеного між Харківською міською радою та ТОВ "Респектум".

18.02.2019 було сформовано нову земельну ділянку, що знаходиться у м.Харкові по пр. Гагаріна (в районі будинку №350), визначено межі і площу вказаної ділянки - 1,8559 га., здійснено її державну реєстрацію - з кадастровим номером :15:001:0060, відповідні дані внесено до Державного земельного кадастру.

Відповідно до матеріалів справи, саме цю ділянку (а не будь-яку іншу, меншої площі) в подальшому придбав відповідач у Харківської міської ради за договором купівлі-продажу від 20.08.2019 №39/19 та зареєстрував за собою право власності на неї 09.09.2019.

Вказаними обставинами додатково підтверджується, що відповідач вбачав необхідність в отриманні земельної ділянки саме такої площі, 1,8559 га., тому посилання ТОВ "Епіцентр К" на фактичне використання меншої земельної ділянки колегія суддів не визнає переконливими.

Колегія суддів зазначає також, що стверджуючи про відсутність підстав для стягнення з ТОВ "Епіцентр К" коштів лише за період з 01.03.2019 по 07.08.2019, заявник скарги просить скасувати оскаржуване рішення в повному обсязі, не наводячи заперечень, з яких підстав, на його думку, суд має відмовити у стягненні коштів за період з 07.08.2019 по 31.08.2019. На думку колегії суддів, відповідне додатково свідчить про немотивованість вимог апеляційної скарги.

Натомість місцевий господарський суд правомірно, дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням відомостей, що містяться у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.04.2019 (т.І, а.с.49), дійшов висновку про те, що при здійсненні розрахунку суми позову (т.І, а.с.50) позивач вірно керувався Порядком нормативно грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Мінагрополітики від 25.11.2016 №489 (зі змінами), Положенням про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 (зі змінами та доповненнями, надалі - Положення), а також рішенням Харківської міської ради 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013". Згідно з пунктом 2.5. зазначеного Положення розмір поточної базової ставки орендної плати, визначений відповідно до наведених вихідних даних, становить 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, Харківською міською радою правомірно застосовано базовий коефіцієнт розміру ставки орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що розмір доходу відповідача, розрахований Харківською міською радою як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної форми власності без оформлення правовстановлюючих документів) у вигляді орендної плати за землю в період з 01.03.2019 по 31.08.2019 включно становить 962937,42 грн. (т. I, а.с. 50).

Разом з тим, з листа Офісу великих платників податків ДПС від 04.06.2020 №3442/9/28-10-54-18-53 (т. I, а.с. 184-185) вбачається, що за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 ТОВ "Епіцентр К" було сплачено земельний податок за ділянки в м. Харкові в сумі 1322812,63 грн., а з податкової декларації, платіжних доручень та довідки від 22.05.2020 вих. №104-20 (т. I, а.с. 130 - 142) вбачається, що у зазначений позивачем період ТОВ "Епіцентр К" було сплачено 252940,38 грн. земельного податку за користування спірною земельною ділянкою кадастровий номер :15:001:0060 - отже, у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу грошові кошти за користування спірною земельною ділянкою за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 в сумі 709996,94 грн., з врахуванням сплачених ТОВ "Епіцентр К" сум земельного податку. Відповідні листи надані до матеріалів справи в суді першої інстанції самим відповідачем.

Будь-яких контррозрахунків щодо суми позовних вимог відповідачем не надано суду першої та апеляційної інстанції.

Отже, в ході апеляційного провадження заявником скарги не наведено обставин, що могли б бути визнані підставами для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду.

За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2020 у справі №922/1324/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.09.2020

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль