РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 м. Київ Справа № 910/9610/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕЛ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕНІАН ФУДС ГРУП";

про: стягнення 4.546.909,11 грн.

Суддя Балац С.В.

в.о. секретаря судового засідання Просов В.М.

Представники:

позивача: Ручка О.А.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМЕЛ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕНІАН ФУДС ГРУП" про стягнення 4.546.909,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання з поставки товару за укладеним між сторонами спору договором поставки від 31.03.2020 № 31/03-1, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 4.546.909,11 грн., з яких: 4.000.000,00 грн. - основна заборгованість у вигляді попередньої оплати, 475.600,00 грн. - неустойка, 27.213,11 грн. - 3 % річних та 44.096,00 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9610/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 05.08.2020.

Ухвалами господарського суду від 06.07.2020 та 20.07.2020 заяви про забезпечення позову повернуті заявнику на підставі ст. ст. 136, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України.

В підготовчому засіданні 05.08.2020 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 31.08.2020.

Ухвалою господарського суду від 05.08.2020 заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, з метою забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти в межах суми 4.546.909,11 грн., що знаходяться на будь-яких виявлених банківських рахунках відповідача.

Ухвали у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, в розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 31.08.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір поставки від 31.03.2020 № 31/03-1 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач зобов`язується поставляти, а позивач приймати та оплачувати продукцію загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість, умови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами в додатках (специфікаціях) до Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.2 Договору визначено, що відповідач зобов`язаний здійснювати поставку товару позивачу протягом семи робочих днів з моменту отримання відповідачем від позивача попередньої оплати товару.

Положеннями пункту 6.5 Договору передбачено, що за порушення строків поставки товару відповідач сплачує неустойку в розмірі 0,1 % від вартості невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх грошових зобов`язань за Договором, здійснив на користь відповідача попередню оплату товару в сумі 4.200.000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.04.2020 № 22666, яке наявне в матеріалах справи.

Проте, відповідачем здійснено часткову поставку товару на суму 200.000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 05.05.2020 № 283, яка наявна в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 26.06.2020 із вимогою про повернення попередньої оплати, яка залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок допущенного з боку відповідача порушення у його зобов`язанні за Договором, відповідач у термін, визначений Договором, в повному обсязі товар позивачеві не поставив.

Вказана обставина призвела до звернення позивача до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості 4.000.000,00 грн. у вигляді попередньої оплати.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача неустойки в сумі 475.600,00 грн., 3 % річних в сумі 27.213,11 грн. та інфляційних втрат в сумі 44.096,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту поставки відповідачем на користь позивача товару на суму 4.000.000,00 грн. або повернення відповідачем вказаної суми на користь позивача сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості у вигляді попередньої оплати є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 4.000.000,00 грн.

Вирішуючи спір про стягнення з відповідача неустойки суд вказує наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок, заявленої до стягнення, суми неустойки суд визнав його арифметично невірним.

Приймаючи до уваги дату здійснення позивачем попередньої оплати (01.04.2020) та положення пункту 6.5 Договору, останнім днем строку виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару за Договором є 10.04.2020. Першим днем прострочення відповідачем строку поставки товару є 13.04.2020 (11.04.2020 та 12.04.2020 - вихідні дні).

Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки підлягає задоволенню в сумі 300.000,00 грн. за розрахунком позивача, приймаючи до уваги дату здійснення позивачем попередньої оплати (01.04.2020) та положення пункту 6.5 укладеного між сторонами спору Договору, а саме: 4.000.000,00 грн. Х 01 % Х 75 днів.

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, заявлена позивачем підстава застосування до відповідача відповідальності, зазначеної у частині 2 статті 625 Цивільного кодексу України стосується порушення грошових зобов`язань, а тому не може бути застосована до порушення не грошових зобов`язань.

Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 27.213,11 грн. та інфляційних втрат в сумі 44.096,00 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕНІАН ФУДС ГРУП" (01014, м.Київ, Печерський район, ВУЛИЦЯ БОЛСУНОВСЬКА, будинок 13-15, ідентифікаційний код: 42668732) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕЛ" (01054, м.Київ, Шевченківський район, ВУЛ.ДМИТРІВСЬКА, будинок 35-А, квартира 1, ідентифікаційний код: 24083083) основну заборгованість у вигляді попередньої оплати в сумі 4.000.000 (чотири мільйони) грн. 00 коп., неустойку в сумі 300.000 (триста тисяч) грн. 00 коп.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів.

Встановити позивачеві строк для надання доказів щодо розміру судових витрат до 07.09.2020 включно.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 14.09.2020 о 14:00.

Повне рішення складено 14 вересня 2020 року

Суддя С.В. Балац