ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. Справа№ 911/4670/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

секретар судового засідання: Мельничук О.С.

представники сторін в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича

на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.07.2020 (повний текст ухвали складено 29.07.2020)

про задоволення скарги на бездіяльність приватного виконавця Лисенка Ю.О.

у справі № 911/4670/13 (суддя Сокуренко Л.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс"

До:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"

2. Фізичної особи - підприємця Приймака Олександра Анатолійовича

За участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез";

2. Фізичної особи - підприємця Грищенка Олександра Миколайовича

про стягнення 35 293, 99 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2014 року у справі № 911/4670/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Фізичної особи - підприємця Приймака Олександра Анатолійовича про стягнення 35 293, 99 грн. позов задоволено повністю і присуджено до стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та фізичної особи-підприємця Приймака Олександра Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" 2 000, 00 грн. інфляційних збитків, судові витрати 1 720, 50 грн. судового збору, 3 000, 00 грн. витрат на послуги адвоката; присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Приймака Олександра Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" 21 631, 85 грн. інфляційних збитків та 11 662, 14 грн. 3 % річних.

19.03.2014 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2014 року видано відповідні накази.

25.06.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" до суду надійшла скарга на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича у виконавчих провадженнях № № 59425728 та № 59425832 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі № 911/4670/13.

Скарга обґрунтована тим, що з моменту відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем виконавчих проваджень №59425728 та №59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі № 911/4670/13 та винесення відповідної постанови, а саме з 01.07.2019 року, зазначені накази суду так і не виконані.

Як зазначає скаржник, що йому стало відомо з відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем за період з 01.07.2019 року по 24.06.2020 року не вживаються всі необхідні і передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання у виконавчих провадженнях № №59425728 та №59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі № 911/4670/13.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.07.2020 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича у виконавчому провадженні №59425728 та №59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі №911/4670/13 задоволено повністю.

Визнано за період із 01.07.2019 року по 24.06.2020 року неправомірною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича у виконавчому провадженні № 59425728 та № 59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі №911/4670/13.

Зобов`язано Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59425728 та №59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі №911/4670/13.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що матеріали скарги та пояснення приватного виконавця не містять жодних належних та допустимих доказів, як вчинення приватним виконавцем будь-яких виконавчих дій. Місцевий господарський суд встановив, що матеріали справи підтверджують перебування наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року по справі №911/4670/13 на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича ще починаючи з 01.07.2019 року, однак на момент звернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" із відповідною скаргою до суду, зазначені накази взагалі не виконано.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 15.07.2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права з не повним з`ясуванням обставин та невідповідністю висновків викладених в ухвалі та постановленою всупереч вимог чинного законодавства. Зокрема на думку скаржника суд першої інстанції здійснив вибірковий підхід до документів, що були направлені електронною поштою, і були обрані саме ті документи, які необхідні для ухвалення рішення про задоволення скарги. Окрім цього скаржник зазначає, що приватним виконавцем виконавчі дії були вчинені відповідно до вимог чинного законодавства, а саме з метою забезпечення виконання вимог рішень суду, приватним виконавцем накладений арешт на все майно боржника, своєчасно, виявлено рухоме майно на яке накладено арешт та в подальшому, виявлений транспортний засіб оголошений у розшук. Нерухоме майно, яке належить на праві власності боржнику відсутнє. Також, приватним виконавцем був здійснений вихід за місцем реєстрації боржника, та за адресою, що вказана у виконавчому документі, якими було встановлено, що боржник за вказаними адресами не мешкає, рухоме майно, яке оголошено у розшук за даними адресами не виявлено.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.07.2020 року у справі №911/4670/13 та призначено розгляд справи на 16.09.2020 року.

14.09.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а також супровідний лист про долучення до матеріалів справи правову позицію Верховного Суду.

16.09.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від приватного виконавця надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 16.09.2020 року представники сторін не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2014 року у справі № 911/4670/13 позов задоволено повністю, до стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 солідарно присуджено 2 000,00 грн. інфляційних збитків, 1 720,00 грн. судового збору та 3 000,00 грн. витрат на послуги адвоката, до стягнення з відповідача 2 на користь позивача присуджено 21 631,85 грн. інфляційних збитків та 11 662,14 грн. 3 % річних.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Київської області 19.03.2014 року видано відповідні накази (а.с. 136-138 т. 1), зокрема:

- наказ про стягнення з відповідача 2 на користь позивача 2 000,00 грн. інфляційних збитків, 1 720,00 грн. судового збору та 3 000,00 грн. витрат на послуги адвоката (далі Наказ 1);

- наказ про стягнення з відповідача 2 на користь позивача 21 631,85 грн. інфляційних збитків та 11 662,14 грн. 3 % річних (далі Наказ 2).

Постановами №59425728 та №59425832 від 01.07.2019 року відкрито виконавчі провадження щодо виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року (т.4, а.с. 89, зворот а.с. 96).

Також в матеріалах справи наявні постанови №59425728 та №59425832 від 01.07.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди. (т.4, зворот а.с. 90, 98).

В подальшому постановою №59425728 від 01.07.2019 року було об`єднано виконавчі провадження №59425728, №59425832 у зведене виконавче провадження №59431975. (т.4, а.с. 99).

Крім того, постановою №59425728 від 01.07.2019 року накладено арешт майна боржника. (т.4, зворот а.с. 100).

Звертаючись із скаргою позивач зазначив, що з моменту відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем виконавчих проваджень №59425728 та №59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі № 911/4670/13 та винесення відповідної постанови, а саме з 01.07.2019 року, зазначені накази суду так і не виконані, а саме позивач зазначає, що в період з 01.07.2019 року по 24.06.2020 року приватним виконавцем не було дотримано вимог п. 8, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», об`єктивності, повноти та належності вжитих заходів примусового виконання за вказаний період.

Місцевий господарський суд, як було зазначено вище дійшов висновку про задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича у виконавчому провадженні №59425728 та №59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі №911/4670/13. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що матеріали скарги та пояснення приватного виконавця не містять жодних належних та допустимих доказів, як вчинення приватним виконавцем будь-яких виконавчих дій.

Однак, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є передчасним виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем було надіслано на електронну адресу Господарського суду Київської області заперечення в яких, зокрема приватний виконавець детально описав свої дії щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року. (т.4, а.с. 52-55).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем в своїх запереченнях наголошував, що в матеріалах виконавчого провадження наявні всі докази в підтвердження щодо вчиненні всіх необхідних дій задля примусового виконання судових наказів, та при цьому у додатках до вказаних заперечень було вказано копії матеріалів виконавчого зведеного провадження №59431975 на 150 арк.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять акта відділу канцелярії суду першої інстанції щодо відсутності документів, які були вказані у додатках, тобто копій матеріалів виконавчого зведеного провадження №59431975 на 150 арк. (розділ 2, п. 6 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України).

Однак, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції вказаних копій матеріалів виконавчого зведеного провадження №59431975 вони не містили.

Згодом після проголошення оскаржуваної ухвали, як вбачається з матеріалів справи до суду першої інстанції надійшли поштою заперечення Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича на скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області до яких зокрема було долучено копії виконавчого зведеного провадження №59431975 на 150 арк. (т.4, а.с. 80-234).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Господарського суду Київської від 30.06.2020 року, якою було призначено розгляд скарги на 08.07.2020 року була направлена сторонам 07.07.2020 року, що вбачається з поштового штампу на звороті ухвали. (т.4, а.с. 38-39).

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з якого вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича отримав ухвалу суду 13.07.2020 року, тобто вже після судового засідання (08.07.2020 року). (т.4, а.с. 67).

Колегія суддів також звертає увагу, що про судове засідання, яке відбулось 15.07.2020 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича було повідомлено телефонограмою від 13.07.2020 року (т.4, а.с. 46), тобто за два дні до судового засідання, а ухвала Господарського суду Київської області від 13.07.2020 року про відкладення розгляду скарги на 15.07.2020 року була направлена сторонам 14.07.2020 року, що вбачається з поштового штампу на звороті ухвали. (т.4, а.с. 47).

За змістом статей 2, 7, 13 ГПК України основними засадами господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін; правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 42 ГПК України учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Статтею 120 ГПК України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" (далі - ЄСПЛ) та пункті 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України N 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Отже, з наведеного вище, вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича не був належним чином та завчасно повідомлений про судове засідання, яке відбулось 08.07.2020 року, а про судове засідання, яке було призначене на 15.07.2020 року був повідомлений 13.07.2020 року, тобто за два дні до судового засідання.

Колегія суддів відзначає, що під час перебування справи у провадженні суду останній повинен забезпечувати дотримання балансу між процесуальними правами сторін щодо права бути обізнаним про судову справу та своєчасним розглядом справи і вживати всіх можливих заходів для розгляду справи з дотриманням розумних строків.

Таким чином, за відсутності у суду першої інстанції відомостей щодо належного та завчасного повідомлення Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича про судові засідання суд мав вжити заходів щодо такого повідомлення, в тому числі й відклавши, за необхідності, розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 202 ГПК України).

Суд першої інстанції, здійснивши розгляд скарги без участі Приватного виконавця за відсутності інформації про його своєчасне повідомлення про час та місце розгляду справи, не звернув уваги на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді, у тому числі бути належним чином повідомленим, тобто своєчасно повідомленим про дату судового розгляду, не може вважатися формальним; це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що приватний виконавець був позбавлений об`єктивної можливості у розумні інтервали часу вжити заходів щодо своєчасного надсилання матеріалів виконавчого провадження.

При цьому, як зазначає апелянт, він з метою своєчасного повідомлення суду щодо наявності у нього доказів належного виконання виконавчих дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року, розуміючи, що направлені ним поштовою заперечення від 15.07.2020 року №01-19/5347 з додатками документів матеріалів зведеного виконавчого провадження №59431975 не надійдуть до суду 15.07.2020 року, направив скановані копії заперечення на електронну адресу суду першої інстанції.

Однак, з ухвали Господарського суду Київської області від 15.07.2020 року вбачається, що місцевий господарський суд не прийняв до уваги те, що приватний виконавець наголошував на тому, що ним було здійснено всі необхідні дії щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року з посиланням не те, що всі докази наявні в матеріалах зведеного виконавчого провадження №59431975, чим на думку колегії суддів порушив норми процесуального права щодо повного та належного дослідження всіх доказів, а також своєчасного та належного повідомлення приватного виконавця про час та місце судового засідання.

Приписами статті 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми, учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної влади (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правових статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Згідно з п.п. 2 - 4 розділу IV "Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження", затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016, до системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Таким чином, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4, 5, 9, 10 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії матеріалів виконавчого провадження (т.4, а.с. 84-217), колегія суддів встановила, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович здійснював заходи щодо виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року, зокрема було надіслано виклики №01-29/2776 від 01.07.2019 року та №01-29/5064 від 07.07.2020 року відповідно до яких боржнику необхідно було з`явитись до приватного виконавця, також боржника було зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання та надати відповідні документи щодо майнового та фінансового стану. Крім того, приватним виконавцем задля встановлення майнового стану боржника за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження були направлені численні запити до Державної фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, до Пенсійного фонду України про осіб-боржннків, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, а також до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону.

Крім того з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович 01.07.2019 року направив запити №01-29/2777 до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, ГУ Держспоживслужби в Дніпропетровській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Територіального сервісного центру - 1242 МВС у Дніпропетровській області та Державної служби морського та річкового транспорту України.

Також приватним виконавцем було направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про Реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України та до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області. Вказані запити були направлені приватним виконавцем з метою отримання, інформації місця проживання боржника, щодо перетинання державного кордону України боржником, інформації про наявність актових записів про реєстрацію (чи/або розірвання) шлюбу боржником.

Постановою №59425728 від 18.07.2019 року приватним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника та інші цінності боржника, що обліковуються на всіх рахунках і вкладах чи перебувають на зберіганні в банках чи фінансових установах України, на загальну заборгованість у розмірі 44 453,94 грн., копії якої за вих. №01-29/2997 направлені до Акціонерний банк "Південний", МФО 328209; АТ "ОТП БАНК" МФО 300528; АТ "Ощадбанк", МФО 300465; АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" , МФО 300658; АТ "Райффайзен Банк Аваль, МФО 300335; АТ "Укрексімбанк" , МФО 322313; АТ "УкрСиббанк", МФО 351005; АТ "А - БАНК" МФО 307770; АТ "АЛЬФА-БАНК", МФО 300346; ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123; АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" МФО 305749; АТ "БТА БАНК" МФО 321723; АТ "Ідея Банк" МФО 336310; АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" МФО 300614; АТ "КРЕДОБАНК" МФО 325365; АБ "УКРГАЗБАНК" МФО 320478; ПАТ "Промінвестбанк"", МФО 300012; АТ "УКРСОЦБАНК" МФО 300023; ПАТ "ПУМБ", МФО 334851; АТ "СБЕРБАНК", МФО 320627; АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО 322001; АТ "ПРАВЕКС БАНК" МФО 380838; АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299; АТ "ТАСКОМБАНК" МФО 339500; АТ "СІТІБАНК", МФО 300584. (т.4, зворот а.с. 129).

В подальшому постановами від 27.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович було оголошено в розшук та накладено арешт на майно боржника, а саме автомобіля марки OPEL OMEGA, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1987 року випуску. (т.4, зворот а.с. 108, а.с. 111).

З матеріалів виконавчого провадження також вбачається, що приватним виконавцем було здійснено запити до КП «Дніпропетровське МБТІ» за вих. №01-29/4992 від 01.07.2020 року для отримання інформації про наявність, зареєстрованого нерухомого майна за боржником та надання копії технічного паспорту та копії правовстановлюючих документів, а також до ДП «Держреєстри України» за вих 01-29/4991 від 01.07.2020 року для отримання інформації щодо активів боржника з Реєстру складських документів на зерно та зерна прийнятого на зберігання та Реєстру Сільськогосподарської техніки щодо наявності сільськогосподарської техніки щодо тракторів, комбайнів, іншої сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів), яка обліковується та/ або зареєстрована за боржником, до ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» за вих. №01-29/4990 від 01.07.2020 року щодо отримання інформації про наявність, або відсутність в Єдиному державному реєстрі тварин боржника серед власників тварин (худоби), до Державної авіаційної служби України за вих. №01-29/4989 від 01.07.2020 року щодо отримання інформації, щодо зареєстрованих повітряних суден за боржником, до Управління інформаційної підтримки та координації поліції « 102» за вих. 01- 29/4986 від 01.07.2020 року щодо отримання інформації про результати розшуку транспортного засобу, що належить боржнику, який був оголошений у розшук постановою приватного виконавця від 27.08.2019 року, до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих. 01-29/4987 від 01.07.2020 року щодо отримання інформації про перетинання боржником державного кордону України, до Відділу обліку та моніторингу інформації про Реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за вих. №01-29/4988 від 01.07.2020 року направлено запит про надання місця проживання боржника, до Державної міграційної служби України за вих. №01-29/4984 від 01.07.2020 року про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами на ім`я боржника та до Новомосковської державної податкової інспекції Дніпровсько-Новомосковського управління ДПС у Дніпропетровській області за вих. №01-29/4985 від 01.07.2020 року про надання інформації щодо майнового та фінансового стану боржника та наявність дебіторської заборгованості перед боржником.

Таким чином, приватним виконавцем доведено, що на виконання вимог ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" із відповідною періодичністю, останнім вжито достатньо заходів з метою встановлення майна боржника та звернення на нього стягнення, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, приватний виконавець зазначає, що в автоматизованій системі виконавчого провадження наявні запити щодо перевірки майнового стану боржника до відповідних органів.

Так, розділом VI "Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження", затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 передбачено, що Міністерство Юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово.

З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у інформаційній довідці про реєстрацію виконавчого документа, постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Система забезпечує можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а також формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Інформація із Системи щодо виконавчого провадження надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу I цього Положення, шляхом перегляду в електронному вигляді з можливістю її пошуку, узагальнення та формування за відповідними параметрами, а також шляхом формування інформаційної довідки та її друку.

В інформаційній довідці із Системи, що надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу I цього Положення, зазначаються відомості про дії з реєстрації вхідної, вихідної кореспонденції та про рішення, виконавчі дії (в тому числі змінені та видалені) з відображенням дати та часу прийняття рішення і здійснення відповідних дій у Системі.

Таким чином, з матеріалів справи, а саме матеріалів виконавчого зведеного провадження №59431975 (т.4, а.с. 84-234) вбачається, що приватним виконавцем в період з 01.07.2019 року по 24.06.2020 року належним чином та своєчасно здійснювались заходи щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі №911/4670/13.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності в матеріалах справи та поясненнях приватного виконавця жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення приватним виконавцем будь-яких виконавчих дій, оскільки фактично приватним виконавцем здійснювались заходи щодо примусового виконання наказів, що було встановлено вище.

Відповідно до п. 2, ч. 1, ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч. 1, ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши усі обставини та зібрані у справі докази, урахувавши наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що приватний виконавець у цьому випадку, здійснюючи заходи щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі №911/4670/13, діяв у межах та у спосіб, визначених Законом України "Про виконавче провадження", що, в свою чергу, виключає можливість визнання за період із 01.07.2019 року по 24.06.2020 року неправомірною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання останнього усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича на ухвалу господарського суду Київської області від 15.07.2020 року підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Київської області від 15.07.2020 року у справі №911/4670/13 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" № 24-3/06 від 24.06.2020 року на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича у виконавчому провадженні № 59425728 та № 59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі №911/4670/13 повністю.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича на ухвалу господарського суду Київської області від 15.07.2020 року у справі №911/4670/13 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 15.07.2020 року у справі №911/4670/13 скасувати.

3. Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" № 24-3/06 від 24.06.2020 року на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича у виконавчому провадженні № 59425728 та № 59425832 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.03.2014 року у справі №911/4670/13 в повному обсязі.

4. Повернути до господарського суду Київської області матеріали справи №911/4670/13.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.09.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз