УХВАЛА

м. Київ

03.09.2020Справа № 910/15292/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., матеріали

скарги ОСОБА_1

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіоніт Груп"

до ОСОБА_1

про стягнення 463967,53 грн.

за участі представників:

від скаржника (відповідача): Кіян А.В., адвокат,

від позивача: Сьомочкіна Є.М., адвокат,

від приватного виконавця: Наумов А.Є., адвокат,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі № 910/15292/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіоніт Груп" 288000 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 18159,16 грн. заборгованості зі сплати вартості спожитої електроенергії, 2979,37 грн. інфляційних втрат, 4829 грн. трьох відсотків річних, 150000 грн. збитків та 6959,51 грн. судового збору.

25.02.2019 на виконання вищезазначеного судового рішення видано наказ.

06.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича у справі № 910/15292/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 матеріали скарги передані на розгляд судді Поляковій К.В. у зв`язку із відпусткою судді Гумеги О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

На обґрунтування поданої скарги відповідач вказав, що під час розгляду Господарським судом міста Києва заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі № 910/15292/18 останньому стало відомо про існування відкритого виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення в даній справі. Крім того, під час розгляду судом заяви про відстрочення виконання рішення суду відповідачу стало відомо про відчуження на прилюдних торгах належної на праві власності відповідачу квартири. Після чого, 23.07.2020 адвокат відповідача подав заяву до приватного виконавця про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, з чого відповідач здійснює відлік строку для звернення із даною скаргою до суду. Як зазначив скаржник, матеріали виконавчого провадження не містять доказів направлення відповідачу постанови про відкриття виконавчого провадження, та він не повідомлявся про прийняті рішення та проведені у рамках виконавчого провадження дії. Також скаржник наголошує, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів виїзду приватного виконавця за адресою місця проживання боржника, а вказана в актах від 02.12.2019 та 03.02.2020 адреса не є адресою, за якою проживає боржник. При цьому, описана та арештована квартира є єдиний місцем проживання боржника, яка передана на зберігання сторонній особі. До того ж, приватним виконавцем не дотримано 10-денного строку з дня винесення постанови про арешт майна для досягнення з боржником згоди щодо вартості такого майна, не повідомлено боржника про визначену вартість майна, а також суттєво її занижено. Крім того, в арештованій квартирі зареєстрована малолітня дитина та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2020 у справі № 755/9322/20 заборонено вчиняти будь-які, в тому числі реєстраційні дії.

У запереченнях на подану скаргу позивач зауважив, що матеріали виконавчого провадження містять докази направлення відповідачу постанови про відкриття виконавчого провадження, акту про проведені електронних торгів, виклик боржника, постанов про опис майна, призначення суб`єкта оціночної діяльності. Отже, скаржник пропустив строк на звернення із відповідною скаргою до суду. Щодо суті заявленої скарги, то позивач вважає її необґрунтованою, з огляду на те відповідач був обізнаний про здійснення опису та арешту майна, однак не вчинив жодних дій щодо своєчасного оскарження відповідних дій. Крім того, приватним виконавцем правомірно визначено вартість квартири на підставі звіту з результату оцінки від 07.02.2020, що не оскаржувався до суду. До того ж, судове рішення про заборону вчиняти дії щодо спірної квартири не внесено до відповідного реєстру заборон.

Ухвалою суду від 03.09.2020 пояснення (заперечення) приватного виконавця повернуті судом без розгляду.

Під час судового засідання 03.09.2020 суд оглянув оригінали матеріалів виконавчого провадження, докази направлення, що містилися в них, а також журнали вихідної кореспонденції, надані представником приватного виконавця.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до пункту 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

Розгляд даної скарги здійснювався судом з урахуванням розумних строків, виходячи із вищенаведених положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 59468737 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі № 910/15292/18.

05.07.2019 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, що направлена за місцем проживання боржника на адресу: АДРЕСА_1 . Відповідне рекомендоване повідомлення (копія) про вручення 11.07.2019 ОСОБА_1 поштового відправлення- постанови від 05.07.2019, долучено позивачем до матеріалів справи та огляд його оригіналу здійснювався судом під час судового засідання 03.09.2020 року.

Згідно з частинами 1, 3 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже судом встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження містяться докази повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, що спростовує твердження останнього про зворотне.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано копію заяви від 13.05.2020 про зупинення виконавчого провадження, подану ОСОБА_1 (боржником) приватному виконавцю, що зареєстрована останнім 20.05.2020 року. Оригінал відповідної заяви також наявний у матеріалах виконавчого провадження, дослідження яких проводилося судом під час судового засідання 03.09.2020 року.

Таким чином, за встановленими судом обставинами, боржник був обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження з часу отримання відповідної постанови приватного виконавця - 11.07.2019 року. Крім того, боржник звертався до приватного виконавця із заявою від 13.05.2020 про зупинення виконавчого провадження, що також підтверджує його обізнаність про наявність такого провадження.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом а) частини 1 статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до частини другої статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії органів ДВС може бути поновлено судом.

За приписами частини другої статті 118 ГПК України скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, що не позбавляє скаржника в подальшому права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Причини поважності пропуску процесуального строку оцінюються судом, виходячи з обґрунтування заявником поважності цих причин. При цьому, приймаючи відповідне рішення, суд повинен надати оцінку поданим доказам та дослідити обставини, визначені заявником в якості підстав пропуску встановленого законом строку, зазначити їх вагомість та поважність.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу І Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами й поставленою метою (див. рішення від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини»).

ЄСПЛ у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Салов проти України» зауважує, що однією з вимог, яка постає з вислову «передбачений законом», є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатись «законом», якщо її не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість (за необхідності й за належної правової допомоги) передбачити наслідки, до яких може призвести певна дія. Крім того, ЄСПЛ підкреслює, що рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охопити, а також кількості й статусу тих, до кого він застосовується.

Як слідує із заявлених скаржником вимог, останній просить визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо не направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження № 59468737 від 05.07.2019; постанови про арешт коштів боржника від 05.07.2019 у виконавчому провадженні № 59468737; постанови про арешт майна боржника від 05.07.2019 у виконавчому провадженні № 59468737; визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо складання акту приватного виконавця від 02.12.2019 у виконавчому провадженні № 59468737; акту приватного виконавця від 03.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737; зобов`язати приватного виконавця скасувати акт приватного виконавця від 02.12.2019 у виконавчому провадженні № 59468737, акт приватного виконавця від 03.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737; визнати неправомірними дії приватного виконавця по складанню постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737; скасувати постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020, винесену приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 59468737 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/15292/18; визнати неправомірними дії приватного виконавця по складанню постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020 № 59468737; скасувати постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020, винесену приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 59468737 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі № 910/15292/18; визнати неправомірними дії приватного виконавця по визначенню вартості 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі Звіту про незалежну оцінку 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виконаного ТОВ «Оцінка та консультації»; визнати неправомірними дії приватного виконавця по складанню заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна від 28.04.2020 та переданню на реалізацію 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, вищенаведені оспорювані дії та рішення приватного виконавця вчинені останнім у період до 13.05.2020 року. Водночас судом встановлено, що 13.05.2020 боржник особисто подав до приватного виконавця заяву про зупинення виконавчого провадження, тобто принаймні з цієї дати боржник був обізнаний про всі вищезазначені дії та рішення приватного виконавця, та мав процесуальне право на подання до суду протягом 10 календарних днів відповідної скарги.

Натомість, у поданій до суду скарзі від 03.08.2020 представник боржника зазначив, що про наявність такого виконавчого провадження боржник дізнався через свого адвоката лише 23.07.2020 під час ознайомлення останнього із матеріалами виконавчого провадження, у зв`язку з чим просить поновити строк на подання даної скарги. Утім, жодних обґрунтувань щодо неможливості подачі відповідної скарги з 13.05.2020 - дати подачі боржником заяви до приватного виконавця, матеріали скарги не містять та представником боржника в судових засіданнях не наводилося.

Однак суд зауважує, що представник боржника лише наділений правом представляти свого довірителя у відповідних процесуальних правовідносинах, однак саме суб`єктивне право на оскарження дій та рішень приватного виконавця належить безпосередньо боржнику, права та інтереси якого такими діями чи рішеннями приватного виконавця порушуються.

У зв`язку з цим, частиною 1 статті 341 ГПК України передбачено відлік процесуального строку на подання скарги впродовж десяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Ураховуючи встановлення судом наявність доказів повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та особисте подання боржником заяви про зупинення виконавчого провадження 13.05.2020, звернення останнього із даною скаргою до суду 03.08.2020 про оскарження вчинених приватним виконавцем до 13.05.2020 дій та прийнятих рішень здійснено із пропуском встановленого законом процесуального строку з причин, що судом поважними не визнаються.

За наведених обставин підлягають залишенню без розгляду вимоги скаржника про: визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо не направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження № 59468737 від 05.07.2019, постанови про арешт коштів боржника від 05.07.2019, про арешт майна боржника від 05.07.2019; щодо складання акту приватного виконавця від 02.12.2019, акту приватного виконавця від 03.02.2020; щодо зобов`язання приватного виконавця скасувати акти приватного виконавця від 02.12.2019 та від 03.02.2020; щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця по складанню постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020 та її скасування; щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця по складанню постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020 та її скасування; визнання неправомірними дій приватного виконавця по визначенню вартості 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вершигори Петра, буд. 5-а, кв. 41, на підставі Звіту про незалежну оцінку, виконаного ТОВ «Оцінка та консультації»; визнання неправомірними дій приватного виконавця по складанню заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна від 28.04.2020 та переданню на реалізацію 1/2 частини квартири.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18.

Суд зауважує, що залишення скарги без розгляду в цій частині не позбавляє скаржника в подальшому права на звернення з мотивованим клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

Разом із цим, під час судового засідання 03.09.2020 після завершення дослідження доказів з метою підготовки клопотання щодо проведення почеркознавчої експертизи представник скаржника заявив усне клопотання про вилучення з матеріалів виконавчого провадження рекомендованого повідомлення з метою проведення почеркознавчої судової експертизи проставленого на рекомендованому поштовому повідомленні від 11.07.2019 підпису отримувача - ОСОБА_1 .

Водночас, суд у задоволенні усного клопотання представника скаржника відмовив протокольною ухвалою, вказавши, що відповідна копія рекомендованого повідомлення про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження міститься в матеріалах справи та остання відповідає оригіналу, наданому суду для огляду представником приватного виконавця в судовому засіданні 03.09.2020 року.

При цьому, як встановлено судом під час розгляду скарги, звернення боржника із даною скаргою до суду 03.08.2020 про оскарження вчинених приватним виконавцем до 13.05.2020 дій та прийнятих рішень здійснено із пропуском визначеного законом процесуального строку з причин, які не визнані судом поважними, про що зазначено вище.

Щодо вимоги скаржника визнати неправомірними дії приватного виконавця по складанню акту про проведені електронні торги від 13.07.2020 суд дійшов висновку про наступне.

Як слідує із доводів поданої скарги, боржник дізнався про складання спірного акту 23.07.2020, після ознайомлення його представника із матеріалами виконавчого провадження. При цьому, матеріалами виконавчого провадження підтверджується направлення такого акту боржнику лише 22.07.2020, у зв`язку з чим подання скарги в цій частині здійснено боржником у межах встановленого процесуального строку.

На обґрунтування вимоги про визнання противними дій приватного виконавця по складанню акту про проведені електронні торги від 13.07.2020 скаржник послався на те, що стартова ціна реалізації та реалізація 1/2 частини квартири здійснені за заниженою вартістю, про проведення електронних торгів боржник не повідомлявся, в спірній квартирі зареєстровані малолітні діти та на час реалізації вказаного нерухомого майна існувала заборона на вчинення будь-яких, у тому числі реєстраційних дій, щодо даної квартири на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2020 № 755/9322/20.

Із оспорюваного акту слідує, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 06.07.2020 № 489266 відбулися електронні торги з реалізації майна (лот № 427436) - 1/2 частини 2-кімнатної квартири, загальною площею 51,10 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Стартова ціна лоту становила 313250 грн., ціна продажу - 313250 грн.; переможцем торгів визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Положеннями розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.09.2016 за № 1301/29431, приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Приватний виконавець самостійно затверджує акт про проведені електронні торги шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця (розділ Х вказаного Порядку).

У той же час, доводи скаржника щодо протиправності складання акту про проведені електронні торги внаслідок заниження вартості реалізованого нерухомого майна стосуються безпосередньо підготовчого етапу проведення електронних торгів - дій по визначенню вартості (оцінки) майна, строк оскарження яких боржником пропущений з причин, не визнаних судом поважними.

Одночасно, до матеріалів скарги боржником подано довідку від 27.07.2020 про реєстрацію місця проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА, відповідно до якої за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані з 06.07.2020 по теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, суд зауважує, що реєстрація вищевказаних двох малолітніх дітей відбулася 06.07.2020, тобто безпосередньо в день проведення електронних торгів. Поряд із цим, при дослідженні судом оригіналів виконавчого провадження судом встановлено, що приватний виконавець перед передачею спірного майна на реалізацію звертався із запитом від 09.04.2020 до органів реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, у відповіді на який інформація про зареєстрованих малолітніх дітей не значилася.

При цьому суд наголошує, що матеріали скарги не містять та представником скаржника не надано пояснень щодо того, чи є членами сім`ї власників квартири зареєстровані в ній у день проведення електронних торгів малолітні діти.

Крім того, скаржником додано копію ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2020 № 755/9322/20, якою у забезпечення заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики заборонено будь-яким третім особам вчиняти будь-які, в тому числі реєстраційні дії, відносно нерхумого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 1 статті 157 ЦПК України передбачено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

У той же час, приписами статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Разом із цим, докази внесення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2020 № 755/9322/20 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно матеріали даної справи не містять.

Ураховуючи викладене вище, скаржником не доведено неправомірності дій приватного виконавця щодо складання акту про проведені електронні торги, оскільки відповідні дії з реєстрації малолітніх дітей у спірній квартирі та винесення судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій відносно даної квартири вчинялися безпосередньо в день проведення електронних торгів та не були й об`єктивно не могли бути відомі приватному виконавцю на день проведення цих торгів.

Керуючись статтями 118, 232-235, 240, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича у справі № 910/15292/18 у частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича щодо не направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження № 59468737 від 05.07.2019; постанови про арешт коштів боржника від 05.07.2019 у виконавчому провадженні № 59468737; постанови про арешт майна боржника від 05.07.2019 у виконавчому провадженні № 59468737; визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича щодо складання акту приватного виконавця від 02.12.2019 у виконавчому провадженні № 59468737; акту приватного виконавця від 03.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича скасувати акт приватного виконавця від 02.12.2019 у виконавчому провадженні № 59468737, акт приватного виконавця від 03.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737; визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича по складанню постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020 у виконавчому провадженні № 59468737; скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.02.2020, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кравцем Вадимом Валентиновичем у виконавчому провадженні № 59468737 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/15292/18; визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича по складанню постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020 № 59468737; скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.02.2020, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кравцем Вадимом Валентиновичем у виконавчому провадженні № 59468737 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі № 910/15292/18; визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича по визначенню вартості 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі Звіту про незалежну оцінку 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виконаного ТОВ «Оцінка та консультації»; визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича по складанню заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна від 28.04.2020 та переданню на реалізацію 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 08.09.2020 року.

Суддя К.В. Полякова