ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 вересня 2020 року справа № 903/687/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за відсутності розпорядника майна та представників кредиторів, боржника у зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб", м. Луцьк

про визнання грошових вимог на суму 11 166 918,00 грн.

по справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтекссервіс", м. Луцьк

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Джерела Міжгір`я", м. Луцьк

Встановив:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.09.2019р. (відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") було відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - Приватного акціонерного товариства "Джерела Міжгір`я" ( 43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 20 січня 2020 року, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Стрижак Ольгу Олександрівну (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1040 від 16.07.2013р., адреса: вул. Харківська, 5, оф. 11, м. Дніпро, Україна, 49000, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), зобов`язано розпорядника майна Стрижак О.О. повідомити органи державної виконавчої служби (приватних виконавців) за місцезнаходженням боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів на надати суду докази такого повідомлення до 18.10.2019р., зобов`язано розпорядника майна Стрижак О.О. вчинити ряд дій передбачених в процедурі розпорядження майно та надати суду певні документи, що підтверджують виконання цих дій.

Також згідно п. 7 резолютивної частини ухвали суду від 27.09.2019р. оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Джерела Міжгір`я" ( 43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, ).

09 жовтня 2019 року на адресу господарського суду від кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб" надійшла заява від 08.10.2019р. про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 11 166 918,00 грн. з врахуванням 3842,00 грн. понесених судових витрат.

16 жовтня 2019 року на адресу господарського суду від кредитора - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшла заява від 11.10.2019р. №23.1/2469 про визнання забезпечених грошових вимог до боржника на загальну суму 102 019 261,00 грн. з врахуванням 3842,00 грн. понесених судових витрат.

18 жовтня 2019 року на адресу господарського суду від кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньторгхліб" надійшла заява від 18.10.2019р. про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 200 003 842,00 грн. з врахуванням 3842,00 грн. понесених судових витрат.

Ухвалами суду від 18.10.2019р. та від 22.10.2019р. заяви кредиторів було прийнято до розгляду, розгляд заяв в судовому засіданні призначено на 11.11.2019р.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.11.2019р. арбітражного керуючого Стрижак Ольгу Олександрівну відсторонено від виконання обов`язків розпорядника майна ПрАТ "Джерела Міжгір`я", розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Джерела Міжгір`я" призначено арбітражного керуючого Кривича Руслана Івановича, визначено грошову винагороду розпоряднику майна Кривичу Р.І. в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів ТОВ "Промтекссервіс" шляхом авансування грошових коштів на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області, зобов`язано арбітражного керуючого Стрижак Ольгу Олександрівну невідкладно передати розпоряднику майна ПрАТ "Джерела Міжгір`я" Кривичу Р.І. усі без виключення документи та матеріали, що стосуються справи про банкрутство товариства, а саме матеріали, сформовані та зібрані арбітражним керуючим, в процесі здійснення процедури розпорядження майном ПрАТ "Джерела Міжгір`я" та виконання функцій розпорядника майна, матеріали заяв кредиторів про визнання грошових вимог з додатками документів, зобов`язано розпорядника майна Кривича Р.І. розглянути заяви ТОВ "Волинькомхліб", ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Волиньторгхліб" про визнання кредиторами у справі про банкрутство ПрАТ "Джерела Міжгір`я" та надати кредиторам і суду нормативно-документальне обґрунтування щодо визнання або відхилення кредиторських вимог, розгляд справи в попередньому засіданні та розгляд заяв ТОВ "Волинькомхліб", ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Волиньторгхліб" про визнання кредиторських вимог до боржника відкладено на 05.12.2019р.

19 листопада 2019 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано апеляційну скаргу арбітражного керуючого Савченка Б.Г. на ухвалу Господарського суду Волинської області від 11.11.2019р.

20 листопада 2019 року супровідним листом Господарського суду Волинської області №01-20/903/687/19/6543/19 всі без виключення матеріали справи №903/687/19 було направлено на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

17 грудня 2019 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ" від 09.12.2019р. №01-10/061219-1 про заміну кредитора - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ".

Ухвалою суду від 17.12.2019р. вирішення питання про прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ" від 09.12.2019р. №01-10/061219-1 про заміну кредитора його правонаступником відкладалось до повернення матеріалів справи №903/687/19 до Господарського суду Волинської області.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2020р. по справі №903/687/19 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Савченка Богдана Григоровича задоволено, ухвалу Господарського суду Волинської області від 11 листопада 2019 року у справі №903/687/19 скасовано в частині призначення розпорядником майна ПрАТ "Джерела Міжгір`я" арбітражного керуючого Кривича Р.І. Прийнято в цій частині нове рішення, за яким викладено пункти 2-5 резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

"2. Розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Джерела Міжгір`я" ( 43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, ) призначити арбітражного керуючого Савченка Богдана Григоровича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1892 від 02.01.2019., адреса: вул. Толстого, буд. 15, оф. 6, м. Київ, Україна, 01033, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

3. Грошову винагороду розпоряднику майна Савченку Богдану Григоровичу визначити в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтекссервіс" (43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, ) шляхом авансування грошових коштів на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області.

4. Зобов`язати арбітражного керуючого Стрижак Ольгу Олександрівну невідкладно передати розпоряднику майна ПрАТ "Джерела Міжгір`я" Савченку Богдану Григоровичу усі без виключення документи та матеріали, що стосуються справи про банкрутство товариства, а саме матеріали, сформовані та зібрані арбітражним керуючим, в процесі здійснення процедури розпорядження майном ПрАТ "Джерела Міжгір`я" та виконання функцій розпорядника майна, матеріали заяв кредиторів про визнання грошових вимог з додатками документів.

5. Зобов`язати розпорядника майна Савченка Богдана Григоровича розглянути заяви ТОВ "Волинькомхліб", ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Волиньторгхліб" про визнання кредиторами у справі про банкрутство ПрАТ "Джерела Міжгір`я" та надати кредиторам і суду нормативно-документальне обґрунтування щодо визнання або відхилення кредиторських вимог."

Ухвалою Верховного Суду від 24.02.2020р. було відмовлено Приватному акціонерному товариству "Джерела Міжгір`я" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2020р. у справі №903/687/19.

11 березня 2020 року до Господарського суду Волинської області із Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було повернуто матеріали справи №903/687/19.

Ухвалою суду від 16.03.2020р. розгляд справи в попередньому засіданні, заяв ТОВ "Волинькомхліб", ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Волиньторгхліб" про визнання кредиторських вимог та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ" про заміну кредитора його правонаступником призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.04.2020р.

Ухвалою суду від 16.04.2020р. розгляд справи в попередньому засіданні, заяв ТОВ "Волинькомхліб", ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Волиньторгхліб" про визнання кредиторських вимог та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ" про заміну кредитора його правонаступником було відкладено, а також постановлено, що про дату, час та місце розгляду справи сторони/учасники судового процесу будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою суду від 10.08.2020р. було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Промтекссервіс", Приватне акціонерне товариство "Джерела Міжгір`я", розпорядника майна Савченка Богдана Григоровича, Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб", Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньторгхліб", Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ" про призначення розгляду справи в попередньому засіданні, зокрема:

- заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб" про визнання грошових вимог до боржника на "10" вересня 2020 р. на 11:30 год.

- заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньторгхліб" про визнання грошових вимог до боржника на 10 вересня 2020 року на 11:45 год.;

- заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання забезпечених грошових вимог до боржника на 10 вересня 2020 року на 12:00 год.;

- заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ" про заміну кредитора - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ" на 10 вересня 2020 року на 12:15 год.;

- клопотання розпорядника майна Савченка Богдана Григоровича про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого на 10 вересня 2020 року на 12:30 год.

Ухвалою суду від 25.08.2020р. було задоволено клопотання арбітражного керуючого (розпорядника майна) ПрАТ "Джерела Міжгір`я" Савченка Б.Г. про участь у судовому засіданні 10.09.2020р. по справі №903/687/19 в режимі відеоконференції, зобов`язано Деснянський районний суд міста Києва забезпечити проведення 10.09.2020р. з 11 год. 30 хв. по 13 год. 00 хв. в режимі відеоконференції в приміщенні суду судового засідання по справі №903/687/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтекссервіс" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Джерела Міжгір`я".

03 вересня 2020 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано лист Деснянського районного суду міста Києва від 31.08.2020р. №11/144/2020 в якому повідомлено, що у зв`язку з складною епідеміологічною ситуацією, спричиненою поширенням на території України короновірусу COVID-19 та внесеними змінами до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19" відеоконференцзв`язок у суді до закінчення карантину відновлюється частково для проведення судових засідань кримінальних проваджень. Заявки по справам адміністративного, цивільного та господарського проваджень по 01.11.2020р. на WEB-порталі "Бронювання системи відеоконференцзв`язку" були відхилені. Про повне відновлення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку буде повідомлено додатково.

07 вересня 2020 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано клопотання розпорядника майна Савченка Б.Г. про розгляд справи у попередньому судовому засіданні без його участі. При цьому розпорядник майна повідомив, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб" визнає на загальну суму 10 332 737,52 грн. із віднесенням 10 328 895,52 грн. до четвертої черги задоволення та 3842,00 грн. до першої черги задоволення (повідомлення від 17.07.2020р. №02-02/45).

У визначений судом день та час кредитори та боржник своїх представників в засідання суду не направили. Не з`явився в судове засідання і розпорядник майна.

За наслідками дослідження в судовому засіданні матеріалів справи і додатково долучених арбітражним керуючим до неї документів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб", зокрема, з врахуванням наступного:

З 21 жовтня 2019 року введено в дію положення Кодексу України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року №2597-VIII.

Пунктами 1, 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до пункту 4 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відтак, з огляду на визначені положення Кодексу України з процедур банкрутства та фактичний рух справи, судом при розгляді даної справи застосовуються норми саме цього законодавчого акту.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Пунктом 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб" про визнання грошових вимог на загальну суму 11 166 918,00 грн. з врахуванням 3842,00 грн. понесених судових витрат, господарський суд вважає за можливе грошові вимоги останнього визнати частково на загальну суму 10 408 055,65 грн. із наступною черговістю їх задоволення:

- 3842,00 грн. - вимоги першої черги;

- 10 408 055,65 грн. - вимоги четвертої черги.

Судом встановлено, що 29 вересня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб" (Позикодавець) та Закритим акціонерним товариством "Джерела Міжгір`я" (на даний час приватним) (Позичальник) було укладено договір безпроцентної позики №29/10-10.

Відповідно до п.п. 1.1., 2.1. договору від 29.09.2010р. №29/10-10 позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю.

Сума позики за договором становить 8 886 760,00 грн.

Суд зазначає, що в даному випадку пунктом 4.1 договору від 29.09.2010р. №29/10-10 сторони погодили, що терміном повернення позики є 25 грудня 2017 року.

Як встановлено судом на виконання умов договору від 29.09.2010р. №29/10-10 ТОВ "Волинькомхліб", згідно платіжних доручень долучених до матеріалів заяви ТОВ "Волинькомхліб" від 08.10.2019р. про визнання грошових вимог було перераховано грошових коштів в загальному розмірі 8 819 050,00 грн.

Судом засвідчується, що доказів в підтвердження перерахування ПрАТ "Джерела Міжгір`я" грошових коштів в сумі 67 710,00 грн. суду не надано.

Враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ТОВ "Волинькомхліб" перерахувало суму позики ПрАТ "Джерела Міжгір`я", суд відмовляє в визнані грошових вимог до боржника на суму 67 710,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із пунктом 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Укладений між сторонами договір безпроцентної позики від 29.09.2010р. №29/10-10 за своєю правовою природою є договором позики.

Згідно із статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між ТОВ "Волинькомхліб" та ПрАТ "Джерела Міжгір`я" договору, надання ТОВ "Волинькомхліб" грошових коштів, отримання цих коштів ПрАТ "Джерела Міжгір`я" та неповернення грошей у встановлені строки і порядку, суд прийшов до висновку, про часткову підставність грошових вимог ТОВ "Волинькомхліб" в частині основної заборгованості 8 819 050,00 грн.

Сума заборгованості 8 819 050,00 грн. повністю підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом зазначається, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками ТОВ "Волинькомхліб" відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано ПрАТ "Джерела Міжгір`я" 1 204 155,98 грн. збитків, завданих інфляційними процесами (за період з 01.01.2018р. по 31.08.2019р.), а також 471 120,02 грн. трьох процентів річних, нарахованих (за період з 26.12.2017р. по 01.10.2019р.) на суму заборгованості 8 886 760,00 грн.

Розглянувши грошові вимоги щодо стягнення суми збитків від інфляції, господарський суд вважає, що останні підставні частково та підлягають до задоволення на суму 1 125 099,46 грн., а в частині інфляційних в розмірі 79 056,52 грн. слід відмовити.

Згідно з пунктом 2 рекомендацій, викладених у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

За змістом пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно із Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. N 62-97р, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Зокрема, за змістом даного листа індекс інфляції повинен розраховуватися не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, а тому слід вважати, що у випадку, коли сума внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, то вона індексується за цей місяць, а якщо з 16 по 31 число вона індексується починаючи з наступного місяця.

Судом зазначається, що фактично ТОВ "Волинькомхліб" суму в розмірі 1 204 155,98 грн. збитків, завданих інфляційними процесами (за період з 01.01.2018р. по 31.08.2019р.) нараховано із суми заборгованості 8 886 760,00 грн. за період з 01.01.2018р. по 31.08.2019р. із врахуванням зведеного індексу споживчих цін (індексу інфляції) 113,55%

Судом встановлено, що згідно встановлених Держкомстатом України індексів споживчих цін, зведений індекс інфляційних за період з 01.01.2018р. по 31.08.2019р. становив 112,8%.

При цьому, враховуючи визнання судом грошових вимог ТОВ "Волинькомхліб" на суму 8 819 050,00 грн., судом за допомогою встановленої в суді комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" було перераховано суму збитків від інфляції виходячи з суми заборгованості 8 819 050,00 грн.

Розглянувши грошові вимоги в частині визнання трьох процентів річних, перевіривши методику та періоди їх нарахування, суд вважає, що останні підлягають до задоволення на суму 463 906,19 грн., з огляду на ту обставину, що судом було визнано грошових вимог ТОВ "Волинькомхліб" на суму 8 819 050,00 грн. та виходячи з того, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.09.2019р. було відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - Приватного акціонерного товариства "Джерела Міжгір`я" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Таким чином, вказана норма встановлює загальну заборону на нарахування трьох процентів річних від простроченої суми.

Відтак, підставним буде нарахування трьох процентів річних за період прострочки платежів саме з 26.12.2017р. по 26.09.2019р., а не з 31.03.2020р. по 10.06.2020р.

За таких обставин суд вважає, що в визнані грошових вимог на суму 7213,83 грн. трьох процентів слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Також судом встановлено, що 05 січня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб" (Позикодавець) та Приватним акціонерним товариством "Джерела Міжгір`я" (Позичальник) було укладено договір позики №05/1-12.

Відповідно до п.п. 1.1., 2.1. договору від 05.01.2012р. №05/1-12. позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги та у розмірі, встановленому договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю.

Сума позики за договором становить 537 565,00 грн.

Суд зазначає, що в даному випадку пунктом 4.1 договору від 05.01.2012р. №05/1-12 сторони погодили, що позика підлягає поверненню в строк до 31 грудня 2017 року з моменту надання повної суми позики.

Судом засвідчується, що до матеріалів заяви ТОВ "Волинькомхліб" не долучено жодних доказів в підтвердження перерахування суми позики ПрАТ "Джерела Міжгір`я" за договором позики від 05.01.2012р. №05/1-12.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ТОВ "Волинькомхліб" перерахувало суму позики ПрАТ "Джерела Міжгір`я", суд відмовляє в визнані грошових вимог до боржника на суму 601 041,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 202, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб" про визнання грошових вимог до боржника задовольнити частково.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинькомхліб" (43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, ) до Приватного акціонерного товариства "Джерела Міжгір`я" (43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, ) на загальну суму 10 408 055,65 грн. та зобов`язати розпорядника майна Савченка Богдана Григоровича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 3842,00 грн. - вимоги першої черги;

- 10 408 055,65 грн. - вимоги четвертої черги.

3. В задоволені грошових вимог до боржника на загальну суму 755 021,35 грн. відмовити.

4. Зобов`язати розпорядника майна Савченка Б.Г. відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Повна ухвала складена 11.09.2020р.

Суддя В. А. Войціховський