ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 914/1643/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Шевчик О.Ю.,

представників учасників справи:

позивача - Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" (далі - Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", Позивач)- не з`явився,

відповідача - Приватне підприємство "Синерджі Консалтинг" (далі - ПП "Синерджі Консалтинг") - не з`явився,

скаржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна національна юридична служба" (далі - Товариство, скаржник)- Цімура Я.В. (адвокат),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна національна юридична служба"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 (головуючий - суддя Мирутенко О.Л., судді Данко Л.С., Желік М.Б.),

у справі № 914/1643/19

за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго"

до ПП "Синерджі Консалтинг"

про стягнення 132 269,40 грн,

1. Історія справи

1.1. У серпні 2019 року Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до ПП "Синерджі Консалтинг" про стягнення 90 615, 60 грн заборгованості, інфляційних нарахувань та 3 % річних за період прострочення виконання зобов`язання.

1.2. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21.08.2018 № 6169/Ф, за умовами якого теплопостачальна організація (позивач) взяв на себе зобов`язання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

1.3. Представник позивача подавав заяву про зміну та збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі - 125 659, 64 грн, 2 800, 20 грн - пені, 2 535, 69 грн - інфляційних нарахувань, 1 273, 87 грн - 3 % річних, яку судом першої інстанції прийнято до розгляду.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції

2.1.Господарський суд Львівської області рішенням від 21.10.2019 ( суддя Манюк П.Т.) позов Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" задовольнив у повному обсязі. Стягнув з ПП "Синерджі Консалтинг" на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго": 125 659, 64 грн - основного боргу; 2 800, 20 грн - пені; 2 535, 69 грн - інфляційних втрат; 1 273, 87 грн - 3% річних; 1984,04 грн - судового збору.

2.2. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, оскільки відповідач належним чином не виконував свого обов`язку щодо оплати наданої йому послуги з теплопостачання відповідно до умов Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21.08.2018 №6169/Ф у зв`язку із чим заборгував позивачу 125 659, 64 грн за період з 01.11.2018 по 30.06.2019, наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

2.3. Товариство - особа, яка не брала участь у справі, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019, посилаючись на те, що Суд вирішив питання про його права та обов`язки, оскільки він є орендарем кімнати №718 площею 16,5 кв.м. у місті Львові по вул. Наукова 16 на підставі договору оренди кімнати від 20.03.2018 між Товариством та ПП "Синерджі Консалтинг".

2.4. Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 25.05.2020 закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1643/19.

2.5. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим що, відповідно до пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що цим судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

3.1. У касаційній скарзі, ураховуючи зміст письмової заяви під назвою «клопотання про усунення недоліків касаційної скарги та відкриття касаційного провадження» від 08.07.2020 (надалі по тексту - касаційна скарга) Товариство просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 у справі № 914/1643/19 та направити справу до Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: частини першої статті 17; частини третьої статті 18; пункту 3 частини першої статті 234; статті 254; пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

3.2. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку про те, що рішення господарського суду Львівської області від 21.10.2019 не порушує права та інтереси Товариства, адже згідно з Договором оренди, укладеного між Товариством та ПП "Синерджі Консалтинг" від 20.03.2018 року, саме на скаржника покладено обов`язок щомісячно сплачувати комунальні послуги, до яких входять і послуги за теплову енергію перед Львівським міським комунальним підприємством "Львівтеплоенерго".

3.3. На думку скаржника, рішенням суду першої інстанції стягнуто необґрунтовано завищену суму заборгованості за теплову енергію з ПП "Синерджі Консалтинг" на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", у зв`язку з чим на Товариство, як орендаря частини приміщень Приватного підприємства "Синерджі Консалтинг", пропорційне орендованій площі згідно з Договором оренди покладено невмотивовану та завищену плату за теплову енергію, що впливає на права та інтереси скаржника.

4. Доводи інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

5. Розгляд справи Верховним Судом

5.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду, що підтверджується витягом із протоколу від 16.06.2020 касаційну скаргу Товариства у справі №914/1643/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Малашенкова Т.М.- головуючий, Бенедисюк І.М., Булгакова І.В.

5.2. Верховний Суд ухвалою від 01.07.2020, зокрема, касаційну скаргу Товариства на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 у справі №914/1643/19 - залишив без руху.

5.3. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 914/1643/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 та призначено розгляд касаційної скарги у судовому засіданні на 10 вересня 2020 року.

5.4. Для розгляду цієї касаційної скарги у справі № 914/1643/19, у зв`язку з перебуванням судді Бенедисюка І.М. у відпустці, на підставі розпорядження заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04.09.2020 № 29.3-02/1973 автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів Касаційного господарського суду: Малашенкова Т.М.- головуючий, Булгакова І.В., Колос І.Б., що підтверджується витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.09.2020.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

6.1. 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ". Оскільки касаційна скарга у цій справі подана після набрання чинності названого закону розгляд цієї скарги здійснюється з урахуванням положень ГПК України у редакції від 08.02.2020 (далі - у редакції, чинній з 08.02.2020).

6.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.3. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

7. Стислий виклад обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції

7.1. Апеляційним судом встановлено, що Товариство не було стороною договору №6169/Ф від 21.08.2018, укладеного між ПП "Синерджі Консалтинг" та Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», апелянт не має жодних правовідносин з позивачем та рішенням Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1643/19 не вирішувались питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта.

7.3. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки скаржник не має жодних правовідносин з позивачем та рішенням Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1643/19 не вирішувались питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта.

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків апеляційного суду та позиція Верховного Суду

8.1.Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

8.2. Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм ГПК України.

8.3. Частина перша статті 17 ГПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8.4. Відповідно до частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, положеннями господарського процесуального законодавства визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що вона визначає коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

8.5.Згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, чинний Господарський процесуальний кодекс передбачає необхідність з`ясування апеляційним господарським судом наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі; чи вирішено місцевим господарським судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Відтак, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

8.6. Слід враховувати, що рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та (або) обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та (або) обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав/інтересів та (або) обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права/ інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18.

8.7. Верховний Суд зважає на те, що Товариство, яке не брало участі у справі, звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019, яким на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" стягнуто з ПП "Синерджі Консалтинг" 125 659, 64 грн. - основного боргу; 2 800, 20 грн. - пені; 2 535, 69 грн. - інфляційних втрат; 1 273, 87 грн. - 3 % річних; 1984,04 грн. - судового збору, оскільки вважає, що воно винесене при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а саме без залучення до участі в справі апелянта як орендаря приміщення у м. Львові по вул. Наукова, 16.

Суд касаційної інстанції відзначає, що як свідчить зміст оскаржуваного судового рішення апеляційним судом встановлено, що Позивач стверджував про належне виконання ПП "Синерджі Консалтинг" свого обов`язку щодо оплати наданої йому послуги з теплопостачання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді від 21.08.2018 №6169ПП /Ф, укладеного між Львівським міським комунальним підприємством "Львівтеплоенерго" та ПП "Синерджі Консалтинг", у зв`язку із чим заборгував позивачу 125 659, 64 грн. за період з 01.11.2018 по 30.06.2019.

Верховний Суд також приймає до уваги, що судом апеляційної інстанції встановлено, що в мотивувальній та резолютивній частині рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2019 у справі №914/1643/19 не наведено жодних висновків суду про права та обов`язки Товариства, а здійснювалось лише дослідження неналежного виконання ПП "Синерджі Консалтинг" свого обов`язку щодо оплати наданої йому послуги з теплопостачання за умовами договору від 21.08.2018 №6169/Ф укладеного з Львівським міським комунальним підприємством "Львівтеплоенерго".

Посилання скаржника на те, що рішенням суду першої інстанції стягнуто необґрунтовано завищену суму заборгованості за теплову енергію з ПП "Синерджі Консалтинг" на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" не спростовують встановлених обставин у справі та не доводять порушення або неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Верховний Суд виходить також з того, що Товариство не позбавлене права спростовувати суму, в межах якої звертається Позивач про стягнення боргу, та надавати свої міркування з цього приводу під час ймовірно можливого судового спору, а ПП "Синерджі Консалтинг" не вправі посилатися на встановлену суму заборгованості як на преюдиційний факт у спорі з Товариством, який не є відповідачем/третьою особою у цій справі.

8.8. Отже, суд апеляційної інстанції на підставі встановлених обставин, і які не спростовані достатньо обґрунтованими доводами цієї касаційної скарги, вірно застосував норми права, в тому числі частини першої статті 17; частини третьої статті 18; статті 254; пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки дійшов правомірного висновку про те, що рішення у цій справі не стосується прав та (або) обов`язків, чи законних інтересів зазначеної особи Товариства.

Аналогічні правові висновки щодо застування норм права викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №904/897/19, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 №910/9016/16, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2020 № 914/1971/18 тощо.

8.9. Доводи скаржника щодо того, що суд апеляційної інстанції допустив порушення пункту 3 частини першої статті 234 ГПК України Верховним Судом відхиляються. Зі змісту судового рішення вбачається, що суд зазначив мотиви та аргументи міркування з яких виходив дійшовши висновку щодо відсутності порушення прав/обов`язків чи законних інтересів Товариства з посиланням на норму закону. Межі та обсяг наведених міркувань визначається судом в залежності від конкретних обставин справи, доводів сторін, характеру рішення тощо.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

8.10. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

9.2.Статтею 309 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

9.3. За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Товариства залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін як таку, що ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Судові витрати

10.1. Понесені Товариством у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати, в силу вимог статті 129 ГПК України, покладаються на останнього, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 у справі № 914/1643/19 залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна національна юридична служба" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос