ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020м. ДніпроСправа № 904/2860/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейд Україна» м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 96360грн.

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» м. Миколаїв звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейд Україна» м. Дніпро з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 96360грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків з оплати наданих послуг стоянки на відкритому майданчику для розміщення списаного та частково утилізованого планера літака Ту-95МС, заводський №144 протягом січня - грудня 2018 року відповідно до договору №210-14 від 31.08.2014.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2020 прийнято позов до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2020 направлялась на адресу місцезнаходження відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (49000, м. Дніпро, вул. Березинська, буд.80, офіс 217). Поштове відправлення було повернено оператором поштового зв`язку з посиланням на закінчення строку зберігання.

Також 09.06.2020 сканована копія цієї ухвали суду направлялась на зазначену у позові електронну поштову скриньку відповідача .

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою «повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із змінами і доповненнями, зокрема, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 №641, якою установлено з 12 березня до 31 серпня 2020 року на усій території України карантин.

Пунктом 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020) було встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, законом було вирішено питання продовження процесуальних строків на строк дії карантину.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18.06.2020 пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України викладений в новій редакції та вказано, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18.06.2020 набрав чинності 17.07.2020.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №540-IX від 30.03.2020), закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Цей Закон набрав чинності 17.07.2020. Таким чином, строк на подання відзиву відповідачем у даній справі закінчився 06.08.2020.

Протягом 20-денного строку після набрання чинності Законом України №731-IX від 18.06.2020 та станом на дату ухвалення цього рішення відповідачем відзиву на позовну заяву або заяву про продовження процесуальних строків для подання відзиву з підстав, встановлених Законом України №731-IX від 18.06.2020 не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейд Україна» (далі - сторона 2) було укладено договір №210-14 від 31.08.2014 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору на підставі взаємної згоди сторона 1 надає стоянку на відкритому майданчику для розміщення списаного та частково утилізованого планера літака Ту-95МС, №144, а сторона 2 зобов`язується оплатити надані послуги.

Підпунктом 1.1.1 пункту 1.1 договору встановлено, що стоянка списаного та частково утилізованого планера літака Ту-95МС, зав. №144 (далі - літак), розташовується на відкритому майданчику території підприємства за адресою: м. Миколаїв, вул. Знаменська, 4.

Згідно з пунктом 1.3 договору надання послуг згідно з підпунктом 1.1.1 здійснюється протягом усього часу знаходження літака на території сторони 1 та до моменту повідомлення стороною 2 стороні 1 про припинення надання цих послуг та повернення літака. Надання послуг підтверджується складанням акту приймання наданих послуг, що підписується сторонами.

При цьому, згідно з пунктами 7.1, 7.2 договору цей договір набуває чинності з моменту підписання двома сторонами. Згідно з частиною третьою статті 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, і діють до 31.12.2014. За заявою сторони 2 термін дії договору може бути продовжено.

Зі змісту пунктів 1.3 та 7.1 договору вбачається, що сторони включили до договору взаємовиключні положення щодо строку його дії. Сторони не узгодили конкретного строку дії договору, тому договірні відносини між сторонами мають безстроковий характе

Підпунктами 2.1.1 - 2.1.3 пункту 2.1 договору передбачено, що сторона 1 зобов`язується надавати послуги зі стоянки протягом строку, встановленого у договорі. Сторони домовились, що початком виконання зобов`язань слід вважати дату надходження літака на стоянку сторони 1.

Сторона 1 звільняється від обов`язку надавати послуги зі стоянки літака, якщо у зв`язку з новими обставинами вона не може забезпечити його схоронності та письмово повідомила про це сторону 2 у термін, не менше 7 календарних днів до дати розірвання цього договору.

Щомісяця, до 5 числа поточного місяця, позивач зобов`язаний надавати факсимільним зв`язком відповідачеві рахунок на оплату витрат за стоянку за минулий місяць. Відсутність письмових заперечень сторони 2, наданих на адресу сторони 1, є підтвердженням того, що послуги зі стоянки надані стороною 1 якісно і в повному обсязі та сторона 2 не має претензій.

Відповідно до підпункту 2.2.1 пункту 2.2 договору відповідач прийняв на себе обов`язок своєчасно та у повному обсязі сплачувати щомісяця, до 10 числа поточного місяця оплату послуг зі стоянки за минулий місяць, розраховану виходячи з тарифу, встановленого пунктом 3.1 договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору вартість надання послуг за цим договором складає: стоянка списаного та частково утилізованого планера літака Ту-95МС, зав. №144 на території сторони 1, починаючи з 01.08.2014 - 264грн. (з ПДВ) за одну добу.

Пунктами 3.2, 3.3 договору встановлено, що сторона 2 здійснює оплату вартості наданих послуг згідно з підпунктом 3.1.1 щомісячно, до 10 числа наступного місяця, згідно з рахунком сторони 1 шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок сторони 1.

У разі істотної зміни економічних умов сторона 1 залишає за собою право перерахунку розміру плати за надання послуг, що оформлюється окремо додатковою угодою до договору. До моменту її укладення умови та порядок розрахунків за договором є незмінними.

Рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 у справі №904/10094/16, від 12.05.2017 у справі №904/2884/17 було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором за періоди лютий - грудень 2015року, січень - грудень 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, з січня по грудень 2018 року позивачем надавались послуги стоянки на відкритому майданчику для розміщення списаного та частково утилізованого планера літака Ту-95МС, №144, оформлені актами надання послуг №5 від 30.01.2018, №7 від 28.02.2018, №10 від 30.03.2018, №13 від 30.04.2018, №15 від 31.05.2018, №22 від 30.06.2018, №29 від 31.07.2018, №31 від 31.08.2018, №40 від 28.09.2018, №48 від 31.10.2018, №59 від 30.11.2018, №1 від 27.12.2018. Вказані акти направлялись на адресу відповідача разом з рахунками №5 від 30.01.2018 на суму 8184грн., №21 від 02.03.2018 на суму 7392грн., №38 від 30.03.2018 на суму 8184грн., №59 від 27.04.2018 на суму 7920грн., №77 від 31.05.2018, №100 від 09.07.2018 на суму 7920грн., №122 від 31.07.2018 на суму 8184грн., №145 від 31.08.2018 на суму 8184грн., №164 від 28.09.2018 на суму 7920грн., №187 від 31.10.2018 на суму 8184грн., №214 від 30.11.2018 на суму 7920грн., №251 від 27.12.2018 на суму 8184грн.

Загальний розмір вартості наданих послуг за період січня по грудень 2018 року складає 96360грн. Розрахунок здійснювався позивачем з урахуванням вартості послуг за одну добу в розмірі 264грн.

Відповідач отримав акти з рахунками за період січень-липень 2018. За решту спірного періоду надання послуг направлена кореспонденція поверталась оператором поштового зв`язку за закінченням строку зберігання. Письмових заперечень з боку відповідача щодо кількості та якості послуг протягом спірного періоду не надходило.

Позивач наполягає на тому, що літак досі перебуває на території державного підприємства. Відповідач не спростував таке твердження.

На адресу відповідача також направлялась претензія №2421/10 від 22.07.2019 з вимогою сплатити суму боргу в розмірі 96360грн., залишена без реагування.

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Станом на час вирішення спору жодних доказів щодо сплати відповідачем грошових коштів за надані послуги у сумі 96360грн., строк оплати яких настав, відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню частково у сумі 96360грн.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, пунктом 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» м. Миколаїв до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейд Україна» м. Дніпро про стягнення суми боргу в розмірі 96360грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейд Україна» м. Дніпро (ідентифікаційний код: 36727056; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 80, оф. 217) на користь Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод НАРП» м. Миколаїв (ідентифікаційний код: 09794409; місцезнаходження: 54037, м. Миколаїв, вул. Знаменська, буд. 4) суму боргу в розмірі 96360грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.09.2020.

Суддя Р.Г. Новікова