ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/830/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.,
секретар судового засідання Драганова А.І.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" про стягнення судових витрат вх.2-3419/20 від 17.08.2020р. по справі №916/830/20
про визнання недійсними результатів переговорної процедури та скасування договору
за участю представників сторін:
від позивача: Бриндак А.М. - ордер ОД № 826666 від 16.03.2020р.;
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2: не з`явився.
В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Інжиніринг" про визнання недійсними результатів переговорної процедури та скасування договору.
Під час судових дебатів представник позивача звернувся до суду з усною заявою про необхідність підготувати розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс в зв`язку із розглядом справи, та просив суд надати можливість, в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати до суду відповідні докази.
Рішенням суду від 10.08.2020р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" задоволено частково, визнано недійсними результати переговорної процедури, затверджені протоколом № 5 від 4 березня 2020 року, в задоволенні решти позову відмовлено, стягнуто з Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" судовий збір у сумі 2 102 грн, в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Інжиніринг" відмовлено.

При цьому, враховуючи вищевказану заяву позивача, судом при прийнятті рішення не було вирішено питання розподілення витрат на правову допомогу. Водночас, рішенням від 10.08.2020р. суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 26.08.2020р. о 13:45.

17.08.2020р. від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів судових витрат у розмірі 14854,49 грн., які Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" понесло у зв`язку із розглядом справи №916/830/20.

17.08.2020р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" надійшла заява про участь у судовому засіданні, яке призначене на 26.08.2020р., в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 19.08.2020р. доручено Господарському суду м. Києва проведення відеоконференції з метою забезпечення участі позивача у судовому засіданні при розгляді справи №916/830/20, яке призначене Господарським судом Одеської області на "26" серпня 2020 р. о 13:45.

В судове засідання 26.08.2020р. з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст".

У судовому засіданні при розгляді заяви про стягнення витрат на правничу допомогу суд з`ясовував з кого саме позивач просить стягнути витрати на правову допомогу.

Представник позивача надав усні уточнення щодо доцільності стягнення витрат на правову допомогу з Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" з огляду на часткове задоволення позовних вимог саме в частині до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор".

Проаналізувавши надані позивачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначає, що такі витрати склали 14 851,49 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 "Послуги. Загальні положення" цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 24.02.2020р. (т.1 а.с.11-15), додаткову угоду №2 до договору (т.1 а.с.16), рахунок на оплату наданих послуг №7 від 16.03.2020р. (т.3 а.с.3), копію квитанції про оплату за надання правової допомоги, акт приймання - передачі наданих послуг від 13.08.2020р. (т.3 а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" (клієнт) та адвокатським об`єднанням "Єукон" (об`єднання) укладено договір №193/20 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1 у порядку та на умовах, що визначені договором, об`єднання за завданням клієнта зобов`язується надавати правову допомогу клієнту, здійснюючи захист прав, свобод та законних інтересів клієнта під час розгляду державними органами (або будь-якими іншими особами) будь-яких питань, цивільних справ, господарських справ, адміністративних справ, кримінальних справ, які стосуються клієнта.

За умовами договору клієнт приймає на себе зобов`язання підписати з об`єднанням акт приймання-передавання документів у випадку передання документів об`єднанню для виконання цього договору, підписати з об`єднанням акт про надані послуги та сплатити йому гонорар у розмірі, строки та порядку, що встановлені цим договором (п.п.3.4.4.-3.4.5 договору).

Відповідно до п.5.1 договору гонорар об`єднання визначається, виходячи із загальної вартості послуг, наданих клієнту за його завданнями (дорученнями), на підставі виставлених об`єднанням рахунків, які є невід`ємними частинами цього договору, якщо інше не буде прямо узгоджено сторонами.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що вартість послуг об`єднання буде визначена додатковими угодами.

Згідно пункту 5.3 оплата послуг об`єднання за цим договором здійснюється шляхом перерахування клієнтом безготівкових коштів у національній валюті України (гривня) на рахунок об`єднання, зазначений у цьому договорі, протягом 3 (трьох) операційних (банківських) днів з моменту пред`явлення клієнту до сплати рахунку за надані послуги, передбачені цим договором та/або додатковою угодою до нього.

Вказана у п. 5.1. вартість послуг об`єднання не включає судових зборів, обов`язкових платежів, поштових та інших витрат, які понесені об`єднанням у зв`язку з виконанням запитів, завдань (доручень) клієнта за цим договором та/або додатковою угодою до нього, і підлягає сплаті клієнтом окремо за умови, що такі витрати документально підтверджені згідно з існуючою в Україні практикою чи попередньо узгоджені з клієнтом. У випадку відрядження за завданням (дорученням) клієнта, клієнт авансовано сплачує витрати на відрядження об`єднання (добові, транспорт, проживання тощо) в розмірі, узгодженому сторонами. При цьому розміри витрат на відрядження не можуть бути меншими передбачених чинним законодавством України (п. 5.4 договору).

Цей договір набирає чинності і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами або уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами зобов`язань (п.9.1 договору).

Відповідно до п. 9.2 договору додаткові угоди, укладені сторонами після укладення цього договору, можуть, залежно від змісту, змінювати чи доповнювати окремі положення Договору за умови, що вони складені у вигляді єдиного документу та підписані у кожному окремому випадку сторонами або уповноваженими представниками сторін.

Додатковою угодою №2 до договору сторони погодили вартість послуг.

Відповідно до п. 2.1 угоди вартість послуг об`єднання становить 15 000 грн.

Пунктом 2.2 угоди передбачено, що оплата у повному розмірі вартості послуг в кожній із судових інстанцій здійснюється клієнтом окремо.

Згідно пункту 2.3 угоди підставою для перерахування клієнтом коштів об`єднанню за вказані послуги є рахунок, що підлягає оплаті у 3-и денний строк з моменту підписання договору. Всі банківські комісії з переказу грошових оплачує клієнт.

Пунктом 2.5 угоди сторони погодили, що на підтвердження факту надання об`єднанням клієнтові правової (правничої) допомоги відповідно до умов договору та додаткової угоди складається акт прийому-передачі наданих послуг. У разі відсутності заперечень щодо якості наданих послуг, клієнт зобов`язаний направити об`єднанню підписаний примірник отриманого акту прийому-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його отримання. У випадку не направлення клієнтом акту прийому-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його отримання об`єднанню, такий акт вважається підписаним, а послуги отриманими.

Додаткова угода набуває чинності з дати її укладення сторонами та є невід`ємною частиною договору (п. 3 угоди).

Як зазначає позивач, розкриваючи у заяві від 13.08.2020р. (т.3 а.с.1-2) зміст правової допомоги, представниками АО "Єукон" в рамках надання правової допомоги відповідно до договору було здійснено ряд дій для супроводження господарської справи №916/830/20, зокрема, аналіз законодавства, аналіз документів, наданих клієнтом, збір доказів, підготовка позовної заяви разом із додатками та направлення її до суду та іншим учасникам справи, підготовка заяви про забезпечення позову, підготовка процесуальних клопотань, відвідування судових засідань в м. Одесі та м. Києві (шляхом відеоконференції), підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, здійснення іншої юридичної та технічної роботи.

На підтвердження факту надання правової допомоги Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" та Адвокатським об`єднанням "Єукон" підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 13.08.2020р. (т.3 а.с.5), згідно якого вбачається, що послуги щодо надання правової допомоги клієнту в рамках господарської справи №916/830/20 надані в повному обсязі. Вартість наданих послуг становить 15000 грн.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 16.03.2020р. Адвокатським об`єднанням "Єукон" виставлено рахунок №7 за надання правової допомоги на суму 15000 грн (т.3 а.с.3), який було сплачено позивачем на суму 14851,49 грн, що підтверджується квитанцією від 30.03.2020р. (т.3 а.с.4).

Враховуючи, вищевказані докази, а також те, що при розгляді справи у судових засіданнях 17.06.2020р., 2.07.2020р., 13.07.2020р., 10.08.2020р. брав участь представник позивача - адвокат АО "Єукон" Бриндак А.М. на підставі ордеру КВ№826666 (т.1,а.с.9), крім того, зазначеним представником підписувалися заяви по суті справи та клопотання (т.1, а.с.1-4; т.1, а.с.103; т.2, а.с.4-5; т.2 а.с.62; т.2 а.с.64; т.2 а.с.160), суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги та відповідно понесення ним витрат на послуги адвоката у розмірі 14 851,49 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на загальні принципи справедливості та верховенства права, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, а також з огляду на відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, та з урахуванням того, що подання окремої заяви про ухвалення додаткового рішення не є необхідним відповідно до вимог ГПК України, оскільки такі вимоги могли міститися у позовній заяві, вважає за доцільне та правомірне відшкодувати позивачу витрати на правову допомогу у сумі 5 000 грн.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, заявлених саме до відповідача-1, з урахуванням наданих позивачем у судовому засіданні пояснень, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правову допомогу з Державної установи "Одеський слідчий ізолятор".

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" про стягнення судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" (65059, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд.11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотраст" (02160 м. Київ, просп. Возз`єднання, буд. 15/17, оф. 318, ) 5000 /п`ять тисяч / грн витрат на правову допомогу.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст складено 7 вересня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська