ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3596/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 630 717,36 грн.

Представники:

від позивача Локотков Б.О.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 35045,86 грн., що складають суму недорахованої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії № 687 від 26.03.1998.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії №3-52/09 від 22.06.2010 в частині оплати електричної енергії.

08.07.2020 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/3596/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначалось на 19.08.2020, про що постановлено ухвалу.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2020, яка була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

У судове засідання 19.08.2020 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 19.08.2020 розгляд справи відкладався до 07.09.2020, про що сторони повідомлялися належним чином, відповідно до статті 242 ГПК України.

За змістом пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 (набрав чинності 17.07.2020) процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Від відповідача клопотань про продовження процесуального строку на подачу відзиву не надходило.

Таким чином, строк на подачу відзиву закінчився 07.08.2020.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Від відповідача будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або продовження процесуальних строків не надходило.

Приймаючи до уваги запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними у ній матеріалами.

07.09.2020 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриману електричну енергію за договором постачання електричної енергії № 3-52/09 від 22.06.2010.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір про постачання електричної енергії № 3-52/09 від 22.06.2010 (а.с.14-18); повідомлення щодо зміни номеру договору (а.с. 19); порядок розрахунків (а.с. 20-21); порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії (а.с. 22-25); порядок розрахунків та умови користування споживачем інтернет-сервісом «Особистий кабінет юридичного споживача» (а.с. 26-29); рахунки на оплату, з доказами надсилання (а.с. 30-68).

22.06.2010 між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго", правонаступником якого є Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (Постачальник) та Державним підприємством "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект" (Споживач) укладений договір про постачання електричної енергії № 3-52/09 (надалі - Договір).

В подальшому номер Договору про постачання електричної енергії № 3-52/09 було змінено на номер 002052.

За умовами п.1.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 532,5 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені Додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та "Загальна схема електропостачання", які є невід`ємною частиною даного Договору.

Підпунктом 4 пунктом 2.2.2 Договору визначено, що Постачальник зобов`язується забезпечити отримання Споживачем електричної енергії в межах дозволеної потужності 532,5 кВт.

Згідно пункту 2.3.5 Договору Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку "Порядок розрахунків" та Додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до пункту 2.3.6 Договору Споживач зобов`язується також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з Додатком «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Положеннями пункту 3.1.1 Договору визначено, що Постачальник має право отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим Договором.

Згідно пункт 7.6. Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюється такі документи:

- Акт про використану електричну енергію (форма наведена у Додатку до Договору)

- Акт результатів замірів електричної потужності.

Пунктом 9.8 Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2010.

Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення або перегляд його умов. (пункт 9.8.1 Договору).

В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони мали намір припинити дію договору про постачання електричної енергії № 3-52/09 від 22.06.2010. Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент виникнення спірних відносин договір був чинним.

Згідно з пунктом 1 Додатку "Порядок розрахунків" до договору (далі - Додаток №3) розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 26 числа попереднього місяця до того ж числа розрахункового місяця.

Пунктом 2 Додатку № 3 встановлено, Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використання електричної енергії за формою попередньої оплати.

В пункті 2.2 Додатку № 3 визначено, остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання активної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюється на підставі самостійно отриманого у Постачальника рахунка протягом п`яти операційних днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до пункту 4.3. Додатку 3 "Порядок розрахунків" обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті Споживачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуванням вимог пунктів 4.1.1 - 4.1.6 цього Додатку та підтверджуються Актом про використану електричну енергію за формою, що відображена у Додатку 5 до цього Договору, який Споживач надає Постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

За умов наявності у Споживача засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору, обробки і передачі даних, прийнятих Постачальником для проведення розрахунків, останній забезпечується правом доступу для зчитування інформації щодо обсягів спожитої електричної енергії, має право на підставі цієї інформації здійснювати нарахування за спожиту електроенергію, перевищення договірної величини споживання електричної енергії та перетікання реактивної електричної енергії. При цьому Постачальником оформлюється акт про використану електричну енергію і разом з розрахунковими документами направляється Споживачу.

Як вбачається із матеріалів справи, акти про використану електричну енергію були надіслані на адресу відповідача у травні 2018, листопаді 2019, лютому 2020, про що свідчать залучені до матеріалів справи поштові описи вкладення та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 37-38; 46; 49-50).

На виконання умов договору позивачем були виставлені та направлені на адресу відповідача рахунки на оплату за спожиту ним активну електроенергію за період з жовтня 2017 року по грудень 2018 року та з перетікання реактивної електричної енергії за період з серпня 2017 по грудень 2018, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 30-68).

Відповідач свої зобов`язання по оплаті поставленої йому в період з жовтня 2017 року по грудень 2018 року активної електричної енергії виконав частково, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 565 672,50 грн.

Також, внаслідок неналежного виконання зобов`язань по оплаті за перетікання реактивної електричної енергії у відповідача за період з серпня 2017 року по грудень 2018 року виникла заборгованість у сумі 4 635,20 грн.

Відповідач заборгованість перед позивачем за використану активну електроенергію та за перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 570 307,70 грн. не сплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів погашення заборгованості з оплати спожитої електричної енергії на загальну суму 570 307,70 грн., відповідач, на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості за активну електроенергію на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума річних за прострочення оплати вартості за активну електроенергію за загальний період з 07.05.2018 по 27.05.2020 складає загальну суму 21 608,70 грн.

Вказаний розрахунок позивачем здійснено відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, у зв`язку з чим зазначена вище сума річних підлягає до примусового стягнення.

Інфляція грошових коштів за розрахунком позивача за загальний період прострочення з червня 2018 року по квітень 2020 року склала загальну суму 38 800,96 грн.

Вказаний розрахунок позивачем здійснено відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, у зв`язку з чим зазначена вище сума інфляції грошових коштів підлягає до примусового стягнення.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач надав достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного виконання ним своїх зобов`язань з постачання електричної енергії, за яку відповідач у визначений договором строк не розрахувався.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект" (49600, м. Дніпр, вул. Набережна В.І. Леніна; буд. 29; ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22; ) 565 672,50 грн. (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят дві гривні 50 коп.)- заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 4 635,20 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять п`ять гривень 20 коп.) - заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, 21 608,70 грн. (двадцять одну тисячу шістсот вісім гривень 70 коп.) - річних, 38 800,96 грн. (тридцять вісім тисяч вісімсот гривень 96 коп.) - інфляції грошових коштів, 9 460,77 грн. (дев`ять тисяч чотириста шістдесят гривень 77 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 14.09.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко