ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

14.09.2020м. ДніпроСправа № 904/5005/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ТОРГ", м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ТРИ А", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.06.20р. № 39 у сумі 450 000,00 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ТОРГ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ТРИ А" про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.06.20р. № 39 у сумі 450 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2020, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 29.09.2020.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд:

- Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, що зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ТРИ А".

- Накласти арешт на автомобілі, ринкова вартість яких складає 648 000,00 грн., а саме: автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2018 року випуску, номер кузова (шасі, рама № НОМЕР_1 );

- автомобіль NISSAN MURANO 2018 року випуску, номер кузова (шасі, рама № НОМЕР_2 ).

- Накласти арешт на грошові кошти у розмірі 450 000,00 грн. що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ТРИ А" та містяться на рахунках, які будуть виявлені державним виконавцем та/або приватним виконавцем у процесі виконання ухвали про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідачем 04.09.2020 та 05.09.2020 через договір комісії вжиті дії пов`язані з перереєстрацією та продажем третім особам об`єктів рухомого майна загальною вартістю більше 1 000 000,00 грн., що належали на праві власності відповідачу, а саме п`яти автомобілів.

Позивач звертає увагу на те, що станом на даний час кошти від реалізації транспортних засобів на рахунок позивача не надходили, що з одного боку свідчить про повне ігнорування з боку відповідача вимог договору № 39 та претензії від 04.08.2020№ 1, а з іншого боку реальну можливість виконати взяті на себе зобов`язання в контексті погашення заборгованості.

Також позивач вказує на те, що в нього є інформація про те, що відповідач має на меті вчинити дії з реалізації та продажу належного йому на праві власності майна ринковою вартістю 648 000,00 грн.

Позивач стверджує, що реалізація двох автомобілів третім особам та перереєстрація права власності на третіх осіб може мати наслідки пов`язані з реалізацією майна (загальною вартістю 648 000,00 грн., якої б вистачило на погашення заборгованості згідно договору № 39) яке у випадку позитивного рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі про стягнення коштів за договором № 39, може бути предметом стягнення органами Державної виконавчої служби в рахунок виконання зобов`язань за договором № 39.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що окрім договору № 39, між позивачем та відповідачем укладено договір № 36 від 12.02.2020, згідно якого, позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав поворотно-фінансову допомогу у розмірі 981 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про перерахування коштів від 12.02.2020 № 3622 на суму 200 000,00 грн., від 24.02.2020 № 3692 на суму 220 000,00 грн., від 27.03.2020 № 3965 на суму 561 000,00 грн.

Оскільки за договором № 39 відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, то існує ймовірність невиконання зобов`язань щодо погашення поворотної фінансової допомоги за договором № 36 від 12.02.2020 на суму 981 000,00 грн., тобто існує ризик неповернення зазначено суми на рахунок позивача.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч.ч. 3, 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Предметом даного спору є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ТОРГ", яка заявлена до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ТРИ А" про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.06.2020. № 39 у сумі 450 000,00 грн.

В статті 6 Господарського кодексу України визначено принцип свободи підприємницької діяльності. Водночас принцип змагальності, закріплений у статті 13 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

Продаж об`єктів рухомого майна не свідчить про намагання відповідача ухилитися від погашення боргу за Договором № 39 від 12.06.2020, а є припущенням позивача, оскільки кошти від продажу автомобілів відповідач може направити і на погашення боргу перед позивачем.

В свою чергу, посилання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.04.2019 у справі №918/702/18).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 02.08.2019 у справі № 915/538/19, від 06.11.2018 у справі № 923/560/17, від 22.02.2018 у справі № 910/18821/17 та інших) у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.

Крім того, ч. 4 ст. 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Позивач просить накласти арешт на автомобілі, ринкова вартість яких складає 648 000,00 грн., що значно перевищує суму заявлених позовних вимог (450 000,00 грн.).

Щодо арешту грошових коштів у розмірі 450 000,00 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ТРИ А" та містяться на рахунках, які будуть виявлені державним виконавцем та/або приватним виконавцем у процесі виконання ухвали про забезпечення позову, Позивач не надав суду належних обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, які б свідчили про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси. Доводи заявника, якими мотивовано заяву про забезпечення позову, ґрунтуються лише на його припущеннях, не підтверджених жодним належним доказом.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 136-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ-ТОРГ" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Судові витрати, пов`язані з поданням заяви про забезпечення позову, віднести на заявника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.09.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко