Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/388/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф. при секретарі судового засідання Оліфер С.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД" (45725, Волинська область, Горохівський р-н, с. Звиняче, вул. Привокзальна, 17, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" (45605, Волинська область, Луцький р-н, с. Боратин, вул. Шкільна, 74, ) про стягнення заборгованості в сумі 1 900 000,00 грн

у засіданні приймали участь:

від позивача - Юнко Марія Василівна (адвокат), ордер Серія ВС №1022314 від 27.04.2020 року;

від відповідача - директор Федчук Михайло Петрович, Хохлов Володимир Олександрович (адвокат), довіреність № б/н від 15.04.2019 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" про стягнення заборгованості в сумі 1 900 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 19 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.06.2020 року.

Ухвалою суду від 20 травня 2020 року витребувано у порядку ст. 81 ГПК України: у Акціонерного товариства "Банк" Український Капітал" :

-належно завірену копію картки на відкриття рахунку (встановленого Банком зразка) № НОМЕР_1 ТОВ «Мрія Старосілля»;

- належно завірену копію картки із зразками підписів ТОВ "Мрія Старосілля";

- належно завірені копії належним чином зареєстрованого установчого документа (статуту/ засновницького договору/ установчого акту / положення) ТОВ "Мрія Старосілля";

- належно завірену копію опитувального листа юридичної особи - резидента (встановленого Банком зразка) ТОВ "Мрія Старосілля";

- належно завірену копію схематичного зображення структури власності ТОВ "Мрія Старосілля";

- належно завірену копію відомостей про власників істотної участі ТОВ "Мрія Старосіля". У разі відсутності інформації щодо власників істотної участі в установчому документі: належно завірену копію протоколу, де зазначено склад та частки власників;

- належно завірену копію фінансової звітності за попередній рік ТОВ "Мрія Старосілля" (баланс, звіт про фінансові результати, інша фінансова звітність тощо) (річна звітність), що складена відповідно до вимог законодавства України. Якщо звітність контролюючим органом не надавалась, надати лист з зазначенням причини її відсутності;

- при наявності - належно завірені копії ліцензій та дозволів на здійснення певного виду діяльності ТОВ "Мрія Старосілля";

- належно завірену копію звіту по руху коштів з рахунку № НОМЕР_1 ТОВ"Мрія Старосілля".

Витребувано у Головного управління ДПС у Волинської області Луцької державної податкової інспекції Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області:

- відомості про всі банківські рахунки, відкриті на ім`я суб`єкта декларування ТОВ "Мрія Старосілля" за 2019 рік.

Витребувані судом документи необхідно було надати суду в строк до 16.06.2020 року, а у разі неможливості подати витребувані судом документи - подати письмові обґрунтовані пояснення щодо причин неможливості їх подання з наданням доказів в підтвердження.

04.06.2020 року Головним управлінням ДПС у Волинській області на виконання вимог ухвали суду від 20.05.2020 року подано витребувані документи.

Акціонерне товариство "Банк" Український Капітал" вимоги ухвали суду від 20.05.2020 року не виконало, письмових обґрунтованих пояснень щодо причин неможливості їх подання в порушення вимог ч.7 ст.81 ГПК України суду не надали.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 14.07.2020 року з підстав зазначених в ухвалі та повторно витребувано у порядку ст. 81 ГПК України у Акціонерного товариства "Банк" Український Капітал" (03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 67) документи зазначені вище по тексту.

Ухвалою суду від 14.07.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 918/388/20 на 30 днів до 15. 08.2020 року включно, розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 05.08.2020 року. Крім того, повторно витребувано у порядку ст. 81 ГПК України у Акціонерного товариства "Банк" Український Капітал" (03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 67) документи.

Також, вищезазначеною ухвалою витребувано у порядку ст. 81 ГПК України у слідчого управління ГУНП у Волинській області, ТОВ "УКРНЕТ " та ТОВ "КЕПРЕЙТ ПАРТНЕРС" ряд документів зазначених в ухвалі суду від 14.07.2020 року.

На виконання ухвали суду від 14.07.2020 року від ТОВ "УКРНЕТ" 22.07.2020 року надійшла відповідь на запитувану інформацію згідно якої, останній повідомляє суд, що витребувану судом інформацію: все вихідне та вхідне листування по поштовій скринці ІНФОРМАЦІЯ_1 за період включно з 13.05.2019 року по 15.05.2019 року у вигляді вхідних, вихідних, відправлених листів, чорновиків,, спаму, видаленої кореспонденції - неможливо надати в розумінні ст. 31 Конституції України.

Від позивача 29.07.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Від ТОВ "КЕПРЕЙТ ПАРТНЕРС" 03.08.2020 року надійшла відповідь на запитувану інформацію, а саме повідомлено суд, що електрона поштова скринька marik.lutsyschyn95@.ua на порталі поштових скриньок ТОВ "КЕПРЕЙТ ПАРТНЕРС" відсутня.

Ухвалою суду від 05.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 918/388/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.09.2020 року.

07.08.2020 року на адресу суду від ГУНП у Волинській області надійшли відомості витребувані ухвалою суду від 14.07.2020 року.

14.08.2020 року від АТ "Банк" Український Капітал" надійшли витребувані судом документи.

Таким чином, в підготовчому засіданні судом на виконання вимог ст. 182 ГПК України вчинено дії необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 09.09.2020 року, суд заслухавши по суті представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

10 травня 2019 року між ТОВ "АГРО ФОНД" та ТОВ "Мрія Старосілля" було укладено договір поставки № 10/05/19/1, за яким постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця зернові, масличні культури, (пшеницю) та похідні від них (надалі - товар), а покупець приймає товари і оплачує його згідно до умов договору в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у підписаних Специфікаціях та видаткових накладних, які є його невід`ємною частиною.

Вищевказаний договір було укладено між сторонами шляхом електронного листування по електронній пошті. Від сторони позивача листування здійснював ОСОБА_1 з електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_2 зі сторони Відповідача листування здійснював ОСОБА_2 , директор ТОВ "Мрія Старосілля", з електронної адреси: .

Крім того, відповідач направив позивачу скан-копії установчих документів, зокрема витяг зі статуту ТОВ "Мрія Старосілля", затвердженого загальними зборами /учасників ТОВ "Мрія Старосілля" протоколом №9 від 14 липня 2017 року; Протокол №6 загальних зборів Учасників ТОВ "Мрія Старослілля" від 09.03.2017року про призначення ОСОБА_3 директором відповідача, завірений підписом та печаткою відповідача; Наказ №2 від 15.03.2017 року про прийняття на роботу ОСОБА_3 на посаду директора з 17.03.2017 року та інші документи.

Приналежність електронної адреси: - Федчуку Михайлу підтверджується тим, що відповідач, окрім іншого, надіслав позивачу фотографію паспорта громадянина України ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 року, органом 0710.

Позивач 10.05.2019 року направив відповідачу проект договору 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, після узгодження сторонами істотних умов договору, відповідач 12.05.2019 року о 10:20 направив позивачу скан-копії підписаних та завірених печаткою відповідача договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, специфікації № 1 до договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року та Рахунку-фактури № 74 від 11 травня 2019 року.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник повинен передати (поставити) покупцеві товар, якісні характеристики та комплектність якого відповідають вимогам, зазначеним у розділі 1 цього договору та відповідати державним стандартам України.

Відповідно до п. 4.2. договору оплата товару здійснюється за 800 (вісімсот) тон: 50 % при отриманні рахунку, а саме 1 600 000,00 грн і в подальшому по факту завантаження транспорту покупця в наступному порядку: оплата у розмірі 30 % від вартості завантаженого Товару - протягом 1 (одного) банківського дня з моменту завантаження товару, остаточний розрахунок - не пізніше наступного дня за днем отримання покупцем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної на поставлений товар в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 1 специфікації № 1 до договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію на умовах договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, а саме : "Кукурудза" у кількості 800,00 тон, ціна за одиницю в гривнях у т.ч. ПДВ - 4000,00, загальною вартістю в гривнях у т.ч. ПДВ - 3 200 000,00 грн.

У рахунку-фактурі № 74 від 11 травня 2019 року вказано вищезазначену інформацію щодо продукції та оплати за договором № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, а також вказано платником ТОВ "АГРО ФОНД", а постачальником ТОВ "Мрія Стросілля" із наступними реквізитами: р/р № НОМЕР_1 в ПАТ "БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ" (м. Київ), МФО 320371, .

14 травня 2019 року ТОВ "АГРО ФОНД" здійснило оплату в розмірі 1 900 000,00грн відповідно до договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року на вищевказані реквізити, що підтверджується платіжним дорученням № 10937 на суму 300000,00 грн та платіжним дорученням № 10912 на суму 1 600 000,00 грн.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за договором в частині передоплати, тому договір є укладеним та частково виконаним однією зі сторін договору.

14 травня 2019 року ТОВ "АГРО ФОНД" було направлено лист на відвантаження товарів, за договором поставки із транспортними засобами та їх водіями які будуть здійснювати приймання товарів (том1, а.с. 94).

Разом з цим, 14 травня 2019 року ТОВ "Мрія Старосілля" відмовилося здійснювати поставку за договором № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, про що свідчать пояснення водіїв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 16.05.2019 року (том 1 а.с. 95-101).

На підставі вище викладеного позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД" 1 900 000, 00 грн - попередньої оплати за договором № 10/05/19/1 від 10.05.2019 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених в останньому (том 1, а.с. 173-184).

При цьому, відповідач зокрема зазначає, що електронне листування щодо укладення договору між сторонами розпочалось 13.05.2019 року та підтвердив факт підписання договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, проте зазначає, що банківські реквізити не відповідають його підписаному примірнику.

Відтак вважає, що позивач підробив свій примірник договору та електронне листування у зв`язку з чим відповідач звернувся до правоохоронних органів. Крім того, відповідач стверджує, що рахунок № НОМЕР_1 в БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ" не належить ТОВ "Мрія Старосілля".

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Суд, звертає увагу сторін, що згідно з вимогами статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео - та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет.

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як вище по тексту зазначено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" уклали 10 травня 2019 року договір поставки № 10/05/19/1, за яким постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця зернові, масличні культури, (пшеницю) та похідні від них (надалі - товар), а покупець приймає товари і оплачує його згідно до умов договору в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у підписаних Специфікаціях та видаткових накладних, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник повинен передати (поставити) покупцеві товар, якісні характеристики та комплектність якого відповідають вимогам, зазначеним у розділі 1 цього договору та відповідати державним стандартам України.

Відповідно до п. 4.2. договору оплата товару здійснюється за 800 (вісімсот) тон: 50% при отриманні рахунку, а саме 1 600 000,00 грн і в подальшому по факту завантаження транспорту Покупця в наступному порядку: оплата у розмірі 30 % від вартості завантаженого товару - протягом 1 (одного) банківського дня з моменту завантаження товару, остаточний розрахунок - не пізніше наступного дня за днем отримання покупцем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної на поставлений товару в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 1 специфікації № 1 до договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію на умовах договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, а саме : "Кукурудза" у кількості 800,00 тон, ціна за одиницю в гривнях у т.ч. ПДВ - 4000,00, загальною вартістю в гривнях у т.ч. ПДВ - 3 200 000,00 грн (том 1 а.с. 90).

У рахунку-фактурі № 74 від 11 травня 2019 року вказано вищезазначену інформацію щодо продукції та оплати за договором № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, а також вказано платником ТОВ "АГРО ФОНД", а постачальником ТОВ "Мрія Стросілля" із наступними реквізитами: р/р № НОМЕР_1 в ПАТ "БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ" (м. Київ), МФО 320371, (том 1, а.с. 91).

14 травня 2019 року ТОВ "АГРО ФОНД" здійснило оплату в розмірі 1 900 000,00грн відповідно до договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року на вищевказані реквізити, що підтверджується платіжним дорученням № 10937 на суму 300000,00 грн та платіжним дорученням № 10912 на суму 1 600 000,00 грн (том 1, а.с.92-93 ).

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини шостої статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою та другою статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу . Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як свідчать матеріали справи, а саме: пояснення водіїв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 16.05.2019 року (том 1 а.с. 95-101 та це не спростоване відповідачем, останній не здійснив поставку товару, визначеного специфікацією № 1 до договору поставки в результаті чого на момент звернення до суду у відповідача існує прострочена заборгованість з повернення суми попередньої оплати у розмірі 1 900 000, 00 грн.

Доказів поставки відповідачем товару чи повернення попередньої оплати на вказану суму суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 1 900 000, 00 грн. заборгованості підлягає задоволенню .

Щодо твердження відповідача що рахунок № НОМЕР_1 в БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ" не належить ТОВ "Мрія Старосілля", суд зазначає наступне.

14.08.2020 року від АТ "Банк" Український Капітал" надійшли витребувані судом документи, а саме виписка по особовому рахунку клієнта ТОВ "Мрія Старосілля" № НОМЕР_3 .

Згідно зазначеної виписки вбачається, що позивачем 14.05.2020 проведено оплату за кукурудзу згідно рах. 74 від 11.05.2019 року в розмірі 1900 000,00 грн. Крім того, згідно вищезазначеної виписки вбачається, що саме відповідач - ТОВ "Мрія Старосілля" розпоряджалось в подальшому даними коштами.

Також, АТ "Банк" Український Капітал" надав суду завірені копії наступних документів: анкета - заява на укладення договору про комплексне банківське обслуговування; картки із зразками підписів; копія опитувальника юридичної особи - резидента; статут відповідача; фінансовий звіт відповідача.

Таким чином, викладені обставини підтверджують, що рахунок № НОМЕР_1 в БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ" відкрито від імені відповідача та перебуває в користуванні ТОВ "Мрія Старосілля".

Щодо твердження відповідача про невідповідність банківських реквізитів зазначених у договір поставки № 10/05/19/1 від 10.05.2019 року суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Статтею 627 цього Кодексу визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається із п. 11.3 договору № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року, що підписання документів та направлення їх по факсу або з допомогою інших засобів електронного зв`язку, належним чином оформлені і підписані уповноваженими представниками сторін документи які регулюють відношення сторін по даному договору, мають юридичну силу.

Отже, сторони в розумінні ст. 627 ЦК України обрали саме такий спосіб укладення договору.

Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в Главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17 та Верховного Суду від 11.02.2019 року у справі № 643/13788/15-ц.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таким чином, в розумінні ст. 201 ЦК України договір № 10/05/19/1 від 10 травня 2019 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" вважається правомірним .

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на наявність кримінального провадження відомості про яке 31.05.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 та ч.1 ст.358 КК України.

Суд зазначає, що ознаки шахрайства виникають лише у разі доведеності в порядку кримінального провадження ознак цього шахрайства.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Водночас, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази (вирок суду) притягнення певних осіб у визначеному чинним законодавством порядку до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене КК України.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що сама лише наявність кримінального провадження за ознаками певного кримінального правопорушення не є достеменним свідченням вчинення діяння, а отже, у даному випадку проведення досудового розслідування за провадженням №0000483 не є належним доказом того, що зі сторони позивача вчинено протиправні діяння стосовно відповідача.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, суд повинен враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України ).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 ГПК України).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також, надаючи оцінку доводам сторін, судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на вищевикладене, всі інші аргументи, доводи та міркування сторін залишені судом без задоволення та не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Також, представником позивачем подано суду 09.09.2020 року заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 918/388/20 після прийняття рішення по суті позовних вимог.

За таких обставин вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі № 918/388/20 буде розглянуто після подання суду заяви із залученням відповідних доказів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" (45605, Волинська область, Луцький р-н, с. Боратин, вул. Шкільна, 74, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД" (45725, Волинська область, Горохівський р-н, с. Звиняче, вул. Привокзальна, 17, ) 1 900 000, 00 грн - попередньої оплати за договором № 10/05/19/1 від 10.05.2019 року та 28 500,00 грн - судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 16 вересня 2020 року.

Суддя Церковна Н.Ф.