ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" вересня 2020 р. Cправа № 5/75-05

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду матеріали по справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" до: Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод"

про визнання банкрутом

за участю :

арбітражний керуючий (розпорядник майна) Северин С.Л.

Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Хмельницький): Попик О.О., за наказом

ГУ ДПС у Вінницькій області: Формуга І.Ю., за довіреністю

ГУ ПФУ у Вінницькій області: Пилипишина І.І., за довіреністю

Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України: Бельський-Панасюк О.О., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа за заявою ТОВ "Українські національні напої" про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод".

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном.

Так, ухвалою суду від 10.03.2020 року, зокрема, продовжено строк процедури розпорядження майном боржника та повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна) Северина С.Л. до 07.09.2020 року; призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 07.09.2020 року.

31.07.2020 року до суду від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надійшли письмові пояснення № 2431-05/633 від 31.07.2020 року, в яких міністерство просить закрити провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки провадження у справі про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод" триває понад 15 років на стадії розпорядження майном, що значно перевищує граничні строки, допустимі Кодексом України з процедур банкрутства, та перехід до наступної судової процедури не вбачається можливим, існуючий у справі про банкрутство мораторій упродовж значного періоду в часі забороняє задоволення вимог конкурсних кредиторів боржника.

Ухвалою від 02.09.2020 року вирішено судове засідання провести в режимі відеоконференції; доручено Північному апеляційному господарському забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

04.09.2020 року до суду від арбітражного керуючого Северина С.Л. надійшло клопотання № 01-34/446 від 04.09.2020 року про продовження строку процедури розпорядження майном боржника на шість місяців; та про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) Северина С.Л. в сумі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожен місяць виконання повноважень, з 21.10.2019 року згідно КУ з процедур банкрутства. До вказаного клопотання також додано проміжний звіт № 01-344/446 від 04.09.2020 року щодо провадження процедури розпорядження майном за період з 10.03.2020 року по 04.09.2020 року.

В судове засідання 07.09.2020 року, яке проведено в режимі відеоконференції з`явились арбітражний керуючий (розпорядник майна) Северин С.Л., представники Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ГУ ДПС у Вінницькій області та ГУ ПФУ у Вінницькій області. Інші учасники провадження у даній справі в судове засідання не з`явились.

В ході розгляду справи, арбітражний керуючий надав пояснення щодо обставин, викладених у проміжному звіті розпорядника майна та клопотанні про продовження строку процедури розпорядження майном боржника та про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника), підтримав вимоги даного клопотання та просив задоволити у повному обсязі.

Представник ГУ ПФУ у Вінницькій області поклалась на розсуд суду щодо клопотання арбітражного керуючого про продовження строку процедури розпорядження майном боржника та про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника); не заперечила щодо прийняття до відома проміжного звіту розпорядника майна боржника.

Представник ГУ ДПС у Вінницькій області поклалась на розсуд суду щодо клопотання арбітражного керуючого про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника); не заперечила щодо прийняття до відома проміжного звіту розпорядника майна боржника; щодо клопотання про продовження строку процедури розпорядження майном боржника, зазначила, що оскільки питання щодо продовження строку процедури розпорядження майном у даній справі не було предметом розгляду на комітеті кредиторів - просить суд продовжити такий строк на два місяці.

Представник Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) поклалась на розсуд суду щодо згаданих вище клопотань та щодо прийняття до відома проміжного звіту розпорядника майна боржника.

Представник Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України поклався на розсуд суду щодо клопотання арбітражного керуючого про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) та щодо прийняття до відома проміжного звіту розпорядника майна боржника.

Стосовно ж клопотання арбітражного керуючого про продовження строку процедури розпорядження майном боржника, представник Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України клопотав про закриття провадження у даній справі, оскільки питання щодо продовження строку процедури розпорядження майном боржника не розглядалось на комітеті кредиторів та на даний час такий строк закінчився. Дана позиція також висвітлена у клопотанні, що міститься у письмовому поясненні № 2431-05/633 від 31.07.2020 року, що надійшло до суду 31.07.2020 року.

Суд, дослідивши клопотання про закриття провадження у справі, наявні матеріали справи, заслухавши учасників справи, дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як встановлено судом клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про закриття провадження у даній справі, мотивовано тим, що провадження у справі № 5/75-05 про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий комбінат" триває понад 15 років на стадії розпорядження майном, що значно перевищує граничні строки, допустимі Кодексом України з процедур банкрутства, та перехід до наступної судової процедури не вбачається можливим, існуючий у справі про банкрутство мораторій упродовж значного періоду в часі забороняє задоволення вимог конкурсних кредиторів боржника, а тому доцільним є закриття провадження у відповідній справі, на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України та статті 6 Конвенції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд звертає увагу на те, що у поданому клопотанні заявником не наведено обставин, які б свідчили про відсутність предмету спору у справі № 5/75-05.

Крім того, частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ч. 1 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до цього Кодексу щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури, зокрема, розпорядження майном боржника.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.

Отже, процедура розпорядженням майном боржника направлена на забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника та визначення наступної процедури у справі про банкрутство.

Поряд з цим, 20.10.2019 року вступив в силу Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" № 145-IX від 02.10.2019 року.

Згідно ч. 2 розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону, установлено, що у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.п. 1-9 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: 1) боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того самого боржника; 4) відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; 5) затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом; 6) до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог; 7) справа не підлягає розгляду в господарських судах України; 8) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Слід зазначити, що наведені вище приписи Кодексу України з процедур банкрутства та норми Закону № 145-IX від 02.10.2019 року, не передбачають підстав для закриття провадження або припинення процедури розпорядження майном у справах про банкрутство державних підприємств, до яких тимчасово не застосовуються судові процедури санації та ліквідації.

Поряд з цим, неможливість переходу до наступної судової процедури у даній справі, обумовлено приписами Закону № 145-IX від 02.10.2019 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

В силу ч. 2, ч. 3 ст. 96 Кодексу України з процедур банкрутства, Кабінет Міністрів України вживає заходів для запобігання банкрутству державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, визначає оптимальні шляхи відновлення їх платоспроможності та координує дії відповідних органів виконавчої влади.

Органи виконавчої влади приймають рішення щодо: доцільності надання державної підтримки неплатоспроможним підприємствам; розроблення заходів, спрямованих на забезпечення захисту інтересів держави і вибір оптимальних шляхів реструктуризації та погашення боргових зобов`язань; проведення аналізу фінансового стану боржника, його санації та погодження плану санації; доцільності виключення відповідних суб`єктів господарювання з переліку підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, та застосування до них процедури санації чи ліквідації.

Разом з тим, у клопотанні заявника не наведено розроблення заходів та вибору оптимальних шляхів погашення боргових зобов`язань перед кредиторами ДП "Чечельницький спиртовий комбінат", у випадку закриття провадження у даній справі та припинення дії мораторію.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про закриття провадження у справі № 5/75-05.

При цьому, враховуючи наведені вище обставини та положення ЗУ "Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", ст. 119 ГПК України, беручи до уваги те, що процедура розпорядження майном боржника у даній справі не завершена, суд розглянувши клопотання арбітражного керуючого Северина С.Л., дійшов висновку про його часткове задоволення та відповідно продовження строку розпорядження майном боржника та повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) у даній справі на три місяці.

Також, суд оглянувши поточний звіт арбітражного керуючого Северина С.Л. щодо провадження процедури розпорядження майном за період з 10.03.2020 року по 04.09.2020 року, дійшов висновку про прийняття його до відома.

Крім того, судом розглянуто клопотання арбітражного керуючого Северина С.Л. про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) в розмірі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожен місяць виконання повноважень, з 21.10.2019 року згідно КУ з процедур банкрутства.

Так, 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУ з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 30 КУ з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2020 року на засіданні комітету кредиторів було прийнято рішення, яким: звіт арбітражного керуючого прийнято до відома; встановлено основну грошову винагороду арбітражного керуючого (розпорядника майна) Северина С.Л. у справі № 5/75-05 про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий комбінат" в сумі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання повноважень з 21.10.2019 року.

Суд, розглянувши зазначене клопотання арбітражного керуючого Северина С.Л., зважаючи на наведені вище обставини та положення закону, дійшов висновку про задоволення клопотання та затвердження розміру основної грошової винагороди розпорядника майна боржника у даній справі - в розмірі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання повноважень.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 12, 30, 44-49 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 18, 119, 234, 235, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк процедури розпорядження майном ДП "Чечельницький спиртовий завод" та повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна) Северина С.Л. у справі № 5/75-05 до 07.12.2020 року.

2. Прийняти до відома проміжний звіт арбітражного керуючого Северина С.Л. №01-34/446 від 04.09.2020 року про проведену роботу по справі № 5/75-05 за період з 10.03.2020 року по 04.09.2020 року.

3. Задоволити клопотання арбітражного керуючого Северина С.Л. № 01-34/446 від 04.09.2020 року про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) у справі № 5/75-05.

4. Затвердити основну грошову винагороду арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) Северина С.Л. у справі № 5/75-05 - в розмірі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання повноважень, з 21.10.2019 року.

5. Призначити справу до розгляду в судовому засіданні на 07.12.2020 року - 10:00 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул. Пирогова, 29, м.Вінниця, 21018).

6. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Северину С.Л. надати суду звіт про виконану роботу в ході процедури розпорядження майном боржника по справі №5/75-05 з підтверджуючими документами.

7. Копію ухвали надіслати рекомендованим листом згідно переліку. Також, копію ухвали надіслати на електронні адреси: ліквідатору ТОВ "Українські національні напої" Голінному А.М. - ІНФОРМАЦІЯ_1; ДП "Чечельницький спиртовий завод" - ; Сектору з питань банкрутства у Вінницькій області відділу банкрутства Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) - ; Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - ; арбітражному керуючому Северину С.Л. - ІНФОРМАЦІЯ_2; ГУ ПФУ у Вінницькій області - ; Прокуратурі Вінницької області - ; Управлінню ВД ФСС України у Вінницькій області - ; Запорізьке ДП "Кремнійполімер" - ; Управлінню ДКСУ у Чечельницькому районі Вінницької області - ; ГУ ДПС у Вінницькій області - ; ДК спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт") - .

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ПП"Кірс" (вул. Героїв Сталінграду, м. Черкаси, 22А);

3 - ТОВ "Відродження" (вул. І. Миколайчука, 34, м. Вінниця, 21036);

4 - ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" (вул. Бульварно-Кудрявська, 33Б, офіс 304, м. Київ, 01601);