ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" вересня 2020 р. м. Рівне

Справа № 918/786/19(918/865/20)

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А.,

розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" від 08.09.2020 р. про забезпечення позову (у порядку ст. 137 Господарського процесуального кодексу) у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей"

про визнання правочинів недійсними (у порядку ст. 42 Кодексу з процедур банкрутства),

без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Рівненської області знаходиться справа № 918/786/19 за заявою боржника ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 3 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі.

28 серпня 2020 року Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про визнання правочинів недійсними (у порядку ст. 42 Кодексу з процедур банкрутства), в якій просить:

- визнати правочин щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", , а саме: Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", в розмірі 50% статутного капіталу, укладеного 4 вересня 2018 року між ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненської області 13 квітня 2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК КОРПОРЕЙШН", недійсним та застосувати наслідки визнання правочину недійсним шляхом повернення частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", , в розмірі 50% статутного капіталу до складу ліквідаційної маси боржника;

- визнати правочин щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МК КОРПОРЕЙШН", , а саме: Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "МК КОРПОРЕЙШН", , в розмірі 100% статутного капіталу товариства, укладеного 4 вересня 2018 року між ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненської області 13 квітня 2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", недійсним, та застосувати наслідки визнання правочину недійсним шляхом повернення частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "МК КОРПОРЕЙШН", , в розмірі 100% статутного капіталу до складу ліквідаційної маси боржника;

- визнати правочин, щодо відчуження транспортного засобу, а саме: договір купівлі продажу 8043/2018/1084613 транспортного засобу - легкового автомобіля марки Honda, модель Civic, 2008 року випуску, колір чорний, номера кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , укладеному 31.08.2018 року в сервісному центрі 8043 РСЦ МВС в м. Києві, між ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненської області 13 квітня 2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - недійсним, застосувати наслідки визнання правочину недійсним шляхом відшкодування його вартості грошовими коштами, та зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати його вартість в розмірі 168 577 гривень 47 коп.

Ухвалою суду від 3 вересня 2020 року заяву Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" про визнання правочинів недійсними (у порядку ст. 42 Кодексу з процедур банкрутства) залишено без руху на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою суду від 3 вересня 2020 року заяву Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" про визнання правочинів недійсними (у порядку ст. 42 Кодексу з процедур банкрутства) залишено без руху та встановлено останньому строк на усунення недоліків заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, шляхом подання до суду доказів відправлення копії заяви про визнання правочинів недійсними (у порядку ст. 42 Кодексу з процедур банкрутства) і доданих до неї документів учасникам справи № 918/786/19 (описів вкладення у цінний лист та фіскальних чеків).

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року прийнято заяву Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" про визнання правочинів недійсними (у порядку ст. 42 Кодексу з процедур банкрутства), розгляд якої призначено у судове засідання на 21 вересня 2020 року.

11 вересня 2020 року від Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову (у порядку ст. 137 Господарського процесуального кодексу України), в якій останнє просить:

- накласти арешт на транспортний засіб, а саме: легковий автомобіль марки Honda, модель Civic, 2008 року випуску, колір чорний, номера кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , колишній відомий номерний знак НОМЕР_5 ;

- накласти арешт на корпоративні права, а саме: частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", , в розмірі 50% статутного капіталу, яка зареєстрована у ЄДР за Товариством з обмеженою відповідальністю "МК КОРПОРЕЙШН", ;

- накласти арешт на корпоративні права, а саме: частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "МК КОРПОРЕЙШН", , в розмірі 100 % статутного капіталу, яка зареєстрована в ЄДР за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", ;

- накласти арешт на корпоративні права, а саме: на частку в статутному капіталі ТОВ "Охорона компанія Салус", Код , в розмірі 100 % статутного капіталу, яка зареєстрована в ЄДР за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", ;

- накласти арешт на корпоративні права, а саме: на частку в статутному капіталі ТОВ "Бонус Контракт", Код , в розмірі 50 % статутного капіталу товариства.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що боржник по справі ОСОБА_1 уклав оспорюваний договір купівлі продажу 8043/2018/1084613 транспортного засобу від 31.08.2018 року, легковий автомобіль марки Honda, модель Civic, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , оформленого у сервісному центрі 8043 РСЦ МВС в м. Києві, із заінтересованою особою у розумінні абз. 5 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутств, а саме зі своїм батьком ОСОБА_2 . Відповідний правочин може бути визнаний Господарським судом Рівненської області недійсним на підставі ч. 2 ст. 42 Кодексу. З метою з`ясування володільця транспортного засобу, що був відчужений боржником, а саме: легковий автомобіль марки Honda, модель Civic, номерний знак НОМЕР_5 , представник кредитора (заявника) звернувся до Головного сервісного центру МВС України з адвокатським запитом щодо надання інформації про власника цього транспортного засобу та можливої перереєстрації цього автомобіля на іншу особу. У відповідь на адвокатський запит, Головний сервісний центр МВС України надав інформацію, що станом на 17.08.2020 р., згідно із інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, автомобіль марки Honda, модель Civic, номерний знак НОМЕР_5 , був зареєстрований 31.08.2018 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному у територіальному сервісному центрі МВС від 31.08.2018 року № ТСЦ 8043/2018/1084613. Крім того, Головний сервісний центр МВС надав інформацію, що 14.07.2020 року зазначений транспортний засіб був перереєстрований на іншу особу на підставі договору купівлі-продажу, укладеному у територіальному сервісному центрі МВС від 14.07.2020 року № ТЦС 8043/2020/2094331. Остання перереєстрація зазначеного автомобіля відбулася 25.07.2020 року (ТСЦ 8043).

У зв`язку із чим заявник зазначає, що майно боржника ОСОБА_1 було неодноразово перепродано третім особам, спочатку на батька боржника, потім на інших осіб. При цьому, останні перереєстрації права власності на автомобіль проводились 14 та 25 липня 2020 року.

Відтак, заявник зазначає, що є всі підставі вважати, що боржник знав про наміри кредитора Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" оспорити сумнівні правочини, щодо відчуження майна боржником у, так званий, підозрілий період.

Як вважає заявник, що боржником свідомо та безпосередньо вчинялися дії або за його сприянням щодо подальшого перепродажу свого майна декілька разів протягом липня місяця 2020 року з метою ускладнення можливості повернути майно до ліквідаційної маси у разі визнання недійсним оспорюваного правочину.

Також в заяві заявник зазначає, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", був укладений 4 вересня 2018 року між боржником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК КОРПОРЕЙШН", , в особі представника Білодід О.В., який діє на підставі довіреності № 29/08 від 29 серпня 2018 року.

Заявник вважає, що 04.09.2018 року боржник уклав сумнівний правочин з метою відчуження свого майна у вигляді корпоративних прав на користь юридичної особи, в якої він мав у володінні 100% частку статутного капіталу й на момент укладення правочину здійснював повний контроль над цим товариством та мав вирішальних вплив.

Як зазначає заявник, ОСОБА_1 уклав правочин щодо відчуження свого майна у вигляді корпоративних прав, а саме частки розміром 50% у статутному капіталі ТзОВ "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", сам із собою.

Також заявник зазначає, що згідно із Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "TOB "МК КОРПОРЕЙШН", , стало відомо, що правочин був укладений 4 вересня 2018 року між боржником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", , в особі директора ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "МК КОРПОРЕЙШН", ОСОБА_1 передав свою частку в ТОВ "МК КОРПОРЕЙШН" розміром 100% (сто відсотків) статутного капіталу на користь ТОВ "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА". Ціна продажу частки за даним договором складала 7000 гривень 00 коп.

Відповідно до відомостей, що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, станом на 04.09.2018 року, у переліку засновників (учасників) ТОВ "МК КОРПОРЕЙШН" зазначався ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі у 100%. Одночасно, ОСОБА_1 був засновником (учасником) ТОВ "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА" з часткою у статутному капіталі 50%.

Отже, як зазначає заявник, ОСОБА_1 уклав правочин, щодо відчуження свого майна у вигляді корпоративних прав, а саме частки розміром 100% у статутному капіталі ТОВ "МК КОРПОРЕЙШН", на користь ТОВ "ПРАВОВА БІЗНЕС ГРУПА", контроль над якою здійснював боржник.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим виконання судового рішення в частині повернення спірного майна у разі задоволення заяви кредитора внаслідок відчуження цього майна чи обтяження його зобов`язаннями, тощо.

Відтак, заявник має підстави стверджувати про наявність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності вибуття спірного майна із власності боржника, попередження можливого порушення прав інших осіб, при вирішенні спору судом знаходиться в прямій залежності від цілісності спірних активів та незмінності суб`єкта їх володіння за час вирішення цього спору.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 ГПК України).

Оскільки суду не надано доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого заявником заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як посилання заявника на потенційну можливість відчуження спірного майна чи обтяження його зобов`язаннями без належного документального підтвердження не є достатньо обґрунтованими, а тому суд, у відповідності до ст. 140 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" від 08.09.2020 р. про забезпечення позову (у порядку ст. 137 Господарського процесуального кодексу) з огляду на її необґрунтованість.

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову покладаються судом на заявника.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Прем`єр фонд можливостей" від 08.09.2020 р. про забезпечення позову (у порядку ст. 137 Господарського процесуального кодексу) - відмовити.

Ухвала згідно частини 2 статті 235 ГПК України підписана та набрала законної сили 15 вересня 2020 року та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Політика Н.А.