ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2034/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечепуренко А.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 916/2034/20

за позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання» (65039, м. Одеса, пр. Гагаріна, № 12-А, )

про стягнення 2 588,56 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Позивач, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання» трьох відсотків річних та пені за неналежне виконання грошового зобов`язання у загальному розмірі 2588,56 грн. та стягнення судових витрат в сумі 2 102,00 грн.

Підставою для подання позову позивач визначив неналежне виконання укладеного між сторонами договору № 7120/18-ТЕ-23 постачання природного газу від 10.10.2018 року.

Позивач вказує, що 10.10.2018 року між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання» укладено договір № 7120/18-ТЕ-23 постачання природного газу, на виконання умов якого позивачем передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 397 534,92 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Так, позивач вказує, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк, визначений договором, чим порушив умови п. 6.1 договору.

Тому, позивач з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов договору складає 2 164,21 грн.

Також, позивачем відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані відповідачу 3% річних від простроченої суми в розмірі 424,35 грн.

Відповідач відзив на позов не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2020р. позовна заява вх.№2102/20 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2020р. прийнято позовну заяву (вх.№2102/20) до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу № 916/2034/20 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином 24.07.2020р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ухвали суду від 16.07.2020р. (вх. № 32430/20 від 31.07.2020р.)

Стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи, суд відзначає наступне.

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач повідомлений належним чином 23.07.2020р. за юридичною адресою (65039, м. Одеса, пр. Гагаріна, № 12-А), про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за вх.№31512/20 від 24.07.2020р., повернуте на адресу суду з відміткою про вручення.

Отже, судом дотримані вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення учасників про розгляд даної справи.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

14.09.2020 судом було постановлено рішення в нарадчій кімнаті у відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, без його проголошення.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

10.10.2018р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та ТОВ «Компанія з теплопостачання» (споживач) було укладено договір № 7120/18-ТЕ-23, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. Постачальник передає споживачу з 01.10.2018р. по 17.10.2018р. (включно) природний газ, обсягом до 13 тис. куб.м. (п.п.1.1., 1.2., 2.1. договору).

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу (п.3.7. договору № 7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р.).

Згідно п.5.2. договору № 7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р. ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 4 942,00грн., крім того: податок на додану вартість за ставкою 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5930,40грн.

Відповідно до п.п.6.1. договору № 7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р. оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 7.2.6 договору, споживач зобов`язаний, зокрема, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3 річних, але небільше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.п.8.1., 8.2. договору № 7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р.).

Згідно п.10.3. договору № 7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р. строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 років.

Відповідно до розділу 12 договору № 7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р., договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018р. по 17.10.2018р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

До договору постачання природного газу від 10 жовтня 2018р. №7120/18-ТЕ-23 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та ТОВ «Компанія з теплопостачання» (споживач) було укладено додаткові угоди: №1 від 26.10.2018р., №2 від 27.10.2018р.; №3 від 08.11.2018р., відповідно до яких вносились зміни в договір постачання природного газу №7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р., зокрема, в фізико-хімічні показники газу, порядок та умов передачі природнього газу, ціну природного газу, порядок та умови проведення розрахунків, а також зазначеними додатковими угодами сторони продовжили строк дії договору з 01 жовтня 2018р. до 30 листопада 2018р. (включно).

28.11.2018р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Компанія з теплопостачання» було укладено додаткову угоду №4 до договору постачання природного газу від 10 жовтня 2018р. №7120/18-ТЕ-23, відповідно до якої сторони внесли зміни до розділу 1 -12 договору постачання природного газу від 10 жовтня 2018р. № 7120/18-ТЕ-23

Відповідно до 1.2. додаткової угоди №4 від 28.11.2018р. встановлено, що природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно п. 2.1 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р. , постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 201 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м): листопад 2018р. 20, грудень 2018р 35, січень 2019р. 53, лютий 2019р. 42, березень 2019р. 47, квітень 2019р. 4,0.

За умовами п. 3.1 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживачі несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Постачання природного газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови підтвердження споживачу номінації в порядку, передбаченому Кодексом ГТС, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, в редакції, яка діяла станом на 27.07.2018р. (3.2.1 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.)

Відповідно до п.3.3 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., постачання (підтвердження споживачу номінації відповідно до п.3.2.1 або включення споживача до реєстру споживачів Постачальника відповідно до п.3.2.2) та використання (відбір) природного газу за цим Договором здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 11 Положення та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

Приймання передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.8 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.)

Згідно п. 3.8.1 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає той обсяг, який був фактично використаний Споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених в пункті 1.2 цього договору.

Відповідно п. 3.8.2 додаткової угоди №4 від 30.11.2018р., споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані Споживачем в той період (періоди), коли Споживач був включений до Реєстру Постачальника, що підтверджується Споживачем в акті приймання-передачі газу.

Згідно п. 3.9 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику:

- завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором ГРМ (ГТС) (п.3.9.1 додаткової угоди);

- інформацію за підписом уповноваженої особи споживача стосовно: 1) фактично використаних у відповідному розрахунковому періоді обсягів природного газу (відповідно до п. 3.8.1 договору), з розбивкою цих обсягів природного газу за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим договором). Цю розбивку Споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку Постачальника і приймається Постачальником як підтвердження фактично використаних Споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді; 2) обсягів природного газу, використаних виключно в періоді (періодах) розрахункового періоду, коли він був включений до Реєстру споживачів Постачальника (відповідно до п. 3.8.2 цього договору), з розбивкою цих обсягів природного газу, за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим договором). Цю розбивку Споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку Постачальника і приймається Постачальником як підтвердження фактично використаних Споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді (п. 3.9.2 додаткової угоди)

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим договором і з урахуванням п. 3.8 цього договору, його фактична ціна та вартість (п. 3 9.3 додаткової угоди).

Відповідно до п. 3.11 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання - передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно п. 4.2 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., ціна за 1000 куб.м. газу становить 6 235,51 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього разом з податком на додану вартість 7 482,61 грн.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. (п.5.1 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.)

Згідно п. 5.3 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р. сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі, коли на позивача поширюється вимога підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом;

2) в будь-якому випадку споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 цього договору;

3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюється вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом. Кошти, які надійшли від споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховується як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно, з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата, за умови відсутності заборгованості за цим договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

За умовами п. 5.4 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу погашається основна сума боргу.

Пунктом 5.5 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., передбачено, що звірка розрахунків та/або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється сторонами протягом десяти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу споживачем та актів його приймання-передачі.

Відповідно до п. 6.2.6 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., споживач зобов`язаний прийняти газ в кількості, зазначеній в п.2.1 даного договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Згідно п.п. 7.1, 7.2 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно п.п. 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної обліковій ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

За умовами п. 11.1 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р., договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

До договору постачання природного газу від 10 жовтня 2018р. №7120/18-ТЕ-23 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та ТОВ «Компанія з теплопостачання» (споживач) було укладено додаткову угоду №5 від 20.03.2019р., відповідно до якої сторони внесли зміни в договір постачання природного газу №7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р., зокрема, в кількісні та фізико-хімічні показники газу.

20.03.2020р. до договору постачання природного газу від 10 жовтня 2018р. №7120/18-ТЕ-23 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та ТОВ «Компанія з теплопостачання» було укладено додаткову угоду № 6, відповідно до п. 1 та п. 2 якої сторони погодили, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7 абз. п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз третій підп.2) п.6.4 цього договору застосовується сторонами з 01.03.2019р.; пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз 1) під.3.9.2 п.3.9, абз. четвертий підп. 5) п. 6.2 абзац другий підп.2) п.6.4 цього договору з 01.03.2019р. втрачають чинність.

Також, до договору постачання природного газу від 10 жовтня 2018р. №7120/18-ТЕ-23 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Компанія з теплопостачання» було укладено ряд додаткових угод, а саме: №7 від 20.03.2019р., №8 від 26.03.2019р., №9 від 24.04.2019р., відповідно до яких сторони внесли зміни в договір постачання природного газу №7120/18-ТЕ-23 від 10.10.2018р., зокрема, в кількісні та фізико-хімічні показники газу, щодо перейменування ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на АТ «НАК «Нафтогаз України», ціни природного газу.

На виконання умов договору, позивач в період з листопада 2018р. по квітень 2019р. поставив відповідачу природний газ, на підтвердження чого між сторонами у справі було складено акти приймання-передачі природного газу: від 30.11.2018р. за листопад 2018р. на суму 209 827,40 грн.; від 31.12.2018р. за грудень 2018р. на суму 366 228,96 грн.; від 31.01.2019р. за січень 2019р. на суму 339 486,11 грн.; від 28.02.2019р. за лютий 2019р. на суму 242 040,05 грн.; від 31.03.2019р. за березень 2019р. на суму 173 716,32 грн.; від 30.04.2019р. за квітень 2019р. на суму 66 236,08 грн.

Зазначені акти підписано сторонами та скріплено печатками останніх.

При цьому, відповідач за отриманий протягом листопада 2018р. - квітень 2019р. природний газ розрахувався із простроченням.

На підставі вищезазначеного, АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання» 2 164,21 грн. пені та 424,35 грн. 3% річних.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про ринок природного газу від 9 квітня 2015 року N 329-VIII (з наступними змінами і доповненнями), постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст.1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, 10.10.2018 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Компанія з теплопостачання» було укладено договір №7120/18-ТЕ-23 постачання природного газу, з урахуванням додаткових угод до нього, за умовами п.1.1. якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався оплачувати його на умовах цього договору.

Як встановлено судом, оплату за переданий в період з листопада 2018р. по квітень 2019р. природний газ відповідач здійснював несвоєчасно, що підтверджується випискою по операціям за ТОВ «Компанія з теплопостачання», чим порушено умови господарського зобов`язання, зокрема, пункту 6.1 договору та п. 5.1 додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.

З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати поставленого природного газу не виконав у встановлений договором строк, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

Так, з огляду на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо здійснення оплати за поставлений природний газ позивачем нараховано відповідачу пеню за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу, отриманого у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 2 164,21 грн., розрахованої, виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ, вважає його вірним та здійсненим відповідно до умов договору та законодавства, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних, нарахованих у відповідності до ст. 625 ЦК України, то суд зазначає, що перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних, (нарахованих за загальний період з 27.12.2018р. по 26.03.2019р.) в розмірі 424,35 грн., нарахованих відповідачу за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу, отриманого у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, суд вважає його вірним та здійсненими відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Наведені позивачем докази у встановленому законом порядку відповідачем не спростовані.

Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання», підлягають задоволенню в повному обсязі.

У попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, позивач відзначив судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2102,00 грн., які підлягають відшкодуванню платнику внаслідок задоволення його вимог за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 86, 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання» (65039, м. Одеса, пр. Гагаріна, № 12-А, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ) пеню в сумі 2 164 (дві тисячі сто шістдесят чотири) грн. 21 коп., 3% річних в сумі 424 (чотириста двадцять чотири) грн. 35 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 14 вересня 2020 р.

Суддя О.В. Цісельський