РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/519/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., секретаря судового засідання Скороход А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів",

пр. Перемоги, 126-Б, м. Чернігів, 14013, електронна пошта:

до відповідача: Державного підприємства "Ніжинський комбінат хлібопродуктів", пров. Урожайний, 16, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, електронна пошта:

про стягнення 51237,52 грн

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

В судовому засіданні, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" звернулось до суду з позовною заявою до Державного підприємства "Ніжинський комбінат хлібопродуктів" про стягнення 51237,52 грн, з яких 49685,97 грн заборгованість, 1151,16 грн пені, 209,94 грн 3 % річних та 190,45 грн індексу інфляції.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань по оплаті поставленої електричної енергії по договору про постачання електричної енергії споживачу від 03.03.2020 №21066ВЦ та заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019, яка є додатком № 1 до договору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2020 справа №927/519/20 передана на розгляд судді Фетисовій І.А.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.06.20 (суддя Фетисова І.А.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 08.07.20, встановлено позивачу та відповідачу строки подання відзиву на позов, відповіді на відзив на позов, заперечень, пояснень тощо.

Ухвалою суду від 08.07.20, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання від 08.07.20, враховуючи не прибуття представника відповідача в судове засідання по розгляду справи по суті та відсутність доказів повідомлення відповідача про розгляд справи по суті, судом відкладено розгляд справи по суті до 18.08.2020 на 10:00 год. з повідомленням осіб, які не прибули в судове засідання, шляхом направлення ухвали суду поштовим зв`язком у відповідності до приписів ст. 120, 121 ГПК України.

14.07.20 на адресу суду надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу по справі від 08.07.20 №367. Судом залучено останнє до матеріалів справи в якості доказу отримання відповідачем 13.07.20 ухвали суду від 08.07.20.

Розпорядженням Господарського суду Чернігівської області №02-01/55/20 від 14.08.2020 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020 справа №927/519/20 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 14.08.20 справу №927/519/20 прийнято до свого провадження (суддя М.В. Фесюра) та розгляд справи по суті призначено на 11.09.20.

17.08.20 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині. Згідно змісту останнього, 05.08.20 відповідачем в рахунок погашення основної заборгованості в сумі 17000,00 грн, у підтвердження чого надано виписку з банківського рахунку. У зв`язку з чим, позивач просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог в сумі 17000,00 грн заборгованості по оплаті за електричну енергію, а також вирішити питання про повернення частини судового збору. Суд заяву з додатком залучив до матеріалів справи.

В судове засідання 11.09.20 позивач та відповідач не з`явились. Останні належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №080, №072.

Позивачем до суду подано до початку судового засідання заяву про проведення судового засідання у відсутності представника останнього. Суд заяву задовольнив.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав.

Оскільки відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг згідно з постановою №429 від 14.06.2018.

03.03.20 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" (далі -Постачальник) та Державним підприємством "Ніжинський комбінат хлібопродуктів" (далі - Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №21066ВЦ (далі - Договір) (а. с. 19-22).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно з п. 2.1, 2.2 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору споживача про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу (передачі) електричної енергії, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу (передачі) електричної енергії (п. 2.2 Договору).

У п. 3.1 Договору встановлено, що початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком №1 до цього Договору.

Згідно з п. 3.3 Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2 Договору).

За умовами п. 5.4, 5.6 Договору ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.7 Договору розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на рахунки, зазначені у розрахункових документах. При цьому Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ та в інший, не заборонений чинним законодавством, спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на вказаний в розрахункових документах рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання Споживачем (п. 5.8 Договору).

Згідно з п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

У пункті 13.2 Договору сторони визначили, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком №1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника.

01.01.2020 Споживачем підписано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, що є додатком №1 до Договору (а. с. 23). У заяві-приєднання зазначені адреси об`єктів та ЕІС-коди точок комерційного обліку за об`єктом споживання. Початок постачання електричної енергії 01.07.2020.

Також 03.03.20 сторонами підписано комерційну пропозицію, що є додатком №4 "Клієнт" до Договору, у якій, зокрема, зазначені спосіб визначення ціни електричної енергії та спосіб оплати; строк дії Договору не визначений (а.с. 19-26).

На підставі отриманих даних про обсяги споживання електричної енергії відповідачем Постачальник склав акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 29.02.20 №21066ВЦ/36804/1 у кількості 7788 кВт.год на суму 13504,15 грн, від 31.03.2020 №21066ВЦ/55281/1 у кількості 8306 кВт.год на суму 16087,19 грн, від 30.04.2020 №21066ВЦ/72595/1 у кількості 10911 кВт.год на суму 20700,28 грн а усього на загальну суму 50 291,62грн (а.с. 27, 29, 31). Вказані акти були підписані відповідачем та скріплені печаткою останнього.

Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату спожитого обсягу електроенергії:

- №21066ВЦ/36804/1 від 29.02.2020 на суму 13504,15 грн з ПДВ (за лютий 2020 року);

- №21066ВЦ/55281/1 від 31.03.2020 на суму 16087,19 грн з ПДВ (за березень 2020 року);

- №21066ВЦ/72595/1 від 30.04.2020 на суму 20700,28 грн з ПДВ (за квітень 2020 року) (а. с. 28, 30, 32).

Вказані рахунки були отримані відповідачем.

Як зазначає позивач, станом на день звернення із позовною заявою відповідач частково сплатив вартість спожитої ним у лютому-квітні 2020 року електричної енергії, а залишок заборгованості склав 49 685,97 грн. Згідно з заявою позивача про закриття провадження у справі, після відкриття провадження у справі відповідач частково сплатив заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 17000,00 грн. Таким чином, просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 32 685,97 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем частково сплачено позивачеві суму заборгованості у розмірі 17000,00 грн., провадження у справі в частині стягнення 17000,00 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Доказів погашення відповідачем заборгованості в сумі 32 685,97 грн по Договору №21066ВЦ про постачання електричної енергії споживачу від 03.03.20 в матеріалах справи відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії.

Учасники ринку електричної енергії згідно статті 4 Закону України Про ринок електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила).

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 1.2.15 Правил для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником (п. 3.1.7 Правил).

Наведене узгоджується з умовами п. 3.2.5 Правил, за яким укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку (3.2.13. Правил).

Частиною 4 ст. 63 Законом України Про ринок електричної енергії передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положення ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1 ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди.

Згідно з п. 4.12, 4.13, 4.14 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив кошти за спожиту ним у лютому-березні 2020 року електричну енергію на загальну суму 32 685,97 грн у встановлений у Договорі строк, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену електричну енергію у розмірі 32 685,97 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За прострочення оплати вартості електроенергії позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 190,45 грн інфляційних втрат, 209,94 грн 3% річних за період з 21.03.20-15.06.20 та 1151,16 грн пені за період з 21.03.2020 по 15.06.2020.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості отриманої електроенергії.

Статтею 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до п. 5.9. Договору у разі несвоєчасної оплати платежів, передбачених цим договором, Постачальник проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання пені, 3% річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань.

За внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (розділ комерційної пропозиції "Розмір пені за порушення строку оплати та/або штраф").

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних, заявлених позивачем, судом встановлено, що зазначені суми позивачем нараховані правомірно, у відповідності до умов договору та вимог законодавства.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 190,45 грн інфляційних втрат, 209,94 грн 3% річних за період з 21.03.20-15.06.20 та 1151,16 грн пені за період з 21.03.2020 по 15.06.2020є правомірними і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду вищевикладене, враховуючи часткове задоволення позовних вимог судом, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1382,80 грн судового збору.

З урахуванням закриття провадження у справі в частині стягнення 17000,00 грн. та заяви позивача, частина судового збору в сумі 697,42 грн. підлягає поверненню позивачу на підставі п.5 ч.1 ст.7 Закону Украъни «Про судовий збір».

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, п.2 ч.1 ст. 231, ст. 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Ніжинський комбінат хлібопродуктів" (пров. Урожайний, 16, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів", (пр. Перемоги,126-Б, м. Чернігів, 14013, код 41823846) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 у філії - ЧОУ АТ "Ощадбанк", МФО353553) заборгованість в сумі 32 685,97 грн.

3.Стягнути з Державного підприємства "Ніжинський комбінат хлібопродуктів" (пров. Урожайний, 16, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів", (пр. Перемоги,126-Б, м. Чернігів, 14013, код 41823846) на поточний рахунок № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк") 1151,16 грн пені, 209,94 грн 3% річних, 190,45 грн інфляційних втрат та 1382,80 грн судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4.Провадження в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості в розмірі 17 000,00 грн закрити.

5.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів", (пр. Перемоги,126-Б, м. Чернігів, 14013, код 41823846) з Державного бюджету (рахунок №3035, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач УК у м. Чернігові / м.Чернігів/ 22030101, код банку 899998, ) 697,42 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №5108 від 09.06.20, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області №927/519/20.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 16 вересня 2020 року.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr