ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"31" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/393/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Овчар А.С.

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Хімагромаркетинг (пр-т Соборності, 15, м. Київ, 02160, код 30262667)

до відповідача: Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських" (вул. Миру, 89Б, село Гудевичеве, Іванівський р-н, Одеська обл., 67223, код 22504052)

про стягнення 87012,27 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Хімагромаркетинг звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 87012,27 грн: з яких 55552,00 грн основного боргу, 6796,98 грн пені, 10432,80 грн штрафу та 14230,49 грн відсотків річних.

Позиції учасників справи

Підставою позову позивач визначив неналежне виконання відповідачем умов договору поставки від 09.09.19 №АП-09-0166 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

02.06.2020 від відповідача до канцелярії суду за вх. № 14093/20 надійшов відзив на позов (а.с.67-73, т.1), в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення щодо позовних вимог позивача відповідач посилається на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт виконання своїх зобов`язань за договором, зазначивши зокрема, що долучені позивачем до позову видаткові накладні в графі «отримав» містять лише підпис особи без зазначення прізвища, ім`я та по батькові такої особи, що не дає можливості її ідентифікувати як посадову особу відповідача. Відповідач наполягає, що у зв`язку з невиконанням позивачем свого обов`язку за договором поставки щодо передачі товару відповідачу, у останнього виникло передбачене законом право зупинити виконання свого обов`язку, а саме щодо оплати товару. Оскільки за переконанням відповідача у правовідносинах сторін не має місце прострочення виконання зобов`язання з боку відповідача, відсутні підстави для нарахування позивачем штрафних санкцій та відсотків річних.

15.07.2020 від позивача до суду за вх. № 18563/20 надійшла відповідь на відзив (а.с.90-107, т.1), в якій позивач заперечив щодо тверджень відповідача про недоведеність факту поставки товару на спірну суму, зазначивши, що окрім долучених до позову видаткових накладних факт поставки підтверджується товарно-транспортними накладними, податковою накладною та клопотанням відповідача щодо відстрочення виниклої заборгованості перед позивачем, які долучені позивачем до відповіді на відзив. Крім цього, позивач звертає увагу про безпідставність тверджень відповідача про неотримання товару, враховуючи, що відповідач здійснив його часткову оплату.

27.08.2020 від відповідача до суду за вх. №22536/20 надійшли письмові пояснення щодо наявності відбитку печатки відповідача на первинних документах (а.с. 114-116, т.1), в яких відповідач наголосив, що згідно положень ст. 58-1 ГК України використання печатки суб`єктом господарювання не є обов`язковим, а наявність печатки на документі не створює юридичних наслідків. Також відповідач наголосив, що на даний час відсутня дозвільна система щодо виготовлення печатки, а отже будь-яка особа може виготовити печатку, в тому числі, із зазначенням в ній реквізитів відповідача. За цих обставин відповідач вважає, що оскільки у поданих позивачем видаткових накладних відсутнє зазначення прізвища, ім`я та по батькові особи, яка їх підписала, накладні, на яких ґрунтується позиція позивача, не є належними доказами, при цьому відповідач наголосив, що позивачем не було заявлено клопотання про призначення у цій справі судової експертизи, з метою доведення своїх вимог.

У судове засідання 31.08.2020 представники сторін не з`явились, водночас про час та місце розгляду справи останні були повідомлені належним чином, про що свідчить наявні у справі рекомендовані повідомлення про врученням сторонам копій ухвал суду від 16.07.2020 (а.с.112-113, т.1).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Хімагромаркетинг було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/393/20; ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті було призначено на "19" березня 2020 о 14:30.

Приймаючи до уваги встановлення постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на всій території України карантину, ухвалою суду від 17.03.2020 судом було перенесено розгляд даної справи з 19.03.2020 о 14год.30хв. на "10" квітня 2020 о 15:00, про що повідомлено сторін.

10.04.2020 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до "27" квітня 2020 о 16год. 00хв., про що представників сторін було повідомлено ухвалою суду від 10.04.2020 в порядку ст. 120 ГПК України.

27.04.2020 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до "14" травня 2020 о 16год. 00хв., про що представників сторін було повідомлено ухвалою суду від 27.04.2020 в порядку ст. 120 ГПК України.

14.05.2020 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до "04" червня 2020 о 15год. 00хв., про що представників сторін було повідомлено ухвалою суду від 14.05.2020 в порядку ст. 120 ГПК України.

Ухвалою суду від 04.06.2020 судом було оголошено перерву до "30" червня 2020 о 12:30; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору; запропоновано позивачу надати докази часткової оплати по спірній поставці, відповідачу - пояснення щодо обставин нанесення відбитку печатки Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських" на видаткових накладних від 12.09.2019 №№АП-09-0225 та АП-09-0222, з врахуванням викладених у відзиві заперечень, та/або щодо загублення відповідачем печатки, її викрадена або вибуття печатки в інший спосіб з володіння відповідача, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

30.06.2020 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до "16" липня 2020 о 10год. 30хв., про що представника позивача було повідомлено під розписку у судовому засіданні, а відповідача шляхом направлення ухвали суду в порядку ст. 120 ГПК України.

Ухвалою суду від 16.07.2020 у судовому засіданні було оголошено перерву до "31" серпня 2020 о 15:30 та продовжено відповідачу строк для подання письмових заперечень в порядку ст. 167 ГПК України до 03.08.2020.

31.08.2020 у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

09.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Хімагромаркетинг (продавець) та Фермерським господарством "З відокремленою садибою "Садовських" (покупець) було укладено договір поставки №АП-09-0166 (а.с.12-14, т.1), згідно з п. 1.1. якого продавець зобов`язався передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язався прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин (товар): сідгард у кількості 230 літрів, вартістю 252,00 грн без ПДВ, загальна вартість товару з ПДВ 69552,00 грн.

Згідно з п.п. 1.2., 1.5., 1.6., 1.7. договору вартість товару на дату укладення цього договору становить 69552,00 грн. Кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до п.1.1. даного договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару може бути збільшені, що оформлюється додатковою угодою, в якій зазначається кількість та асортимент товару, що підлягає поставці та строк оплати. Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписано додатковий договір до нього, то накладна на такий товар, підписана представником покупця і в якій є посилання на даний договір, прирівнюється до додаткової угоди, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, умови договору розповсюджуються на таку поставку, а покупець зобов`язаний оплатити такий товар в день його постачання. Загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США, відповідно до умов п.2.2. цього договору.

Відповідно до п. 2.1., 2.8. договору покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2. даного договору, не пізніше 10.09.2019. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця.

За умовами п.п. 3.1., 3.2. договору поставка товару здійснюється в строки, які передбачені п. 3.3. договору або раніше за заявкою покупця. Право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару відповідно до розділу 3.4. договору.

Відповідно до п.3.3. договору поставка товару здійснюється продавцем на наступних умовах: найменування товару сідгард; кількість 230,000 літрів; адреса доставки Одеська обл., Іванівський район, с. Гудевичеве, строк доставки 11.09.2019.

У відповідності до п. 3.4. договору одержання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем у день поставки товару. При прийманні товару покупець зобов`язаний перевірити кількість, асортимент, цілісність тари, пломб (при їхній наявності), а також відсутність ознак ушкодження та псування товару.

Згідно з п. 4.3. договору одночасно з передачею товару продавець зобов`язаний передати покупцеві наступні документи: рахунок на оплату; податкову накладну згідно норм Податкового кодексу України; видаткову (відвантажувальну) накладну; товарно-транспортну накладну, якщо поставка товару здійснюється на умовах СРТ.

У відповідності до п.4.5. договору підписання покупцем видаткової накладної підтверджує отримання ним всіх передбачених п. 4.3. цього договору документів.

Відповідно до п. 5.2., 5.3., 5.4., 5.5. договору покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені. Сторони дійшли згоди щодо зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені), передбаченої п.1. ч.2 ст. 258 ЦК України і встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, встановлених розділом 5 цього договору, припиняється через три роки від дня, коли це зобов`язання повинно було бути виконане. У випадку прострочення зобов`язань, передбачених розділом 2 даного договору, більш ніж 10 (десять) днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни договору. Сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України і встановлюють її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених п. 2.1. договору, вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних. При затримці платежу продавець має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше 3 (трьох) банківських днів.

Згідно з п. 7.1. договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2020, а в частині розрахунків до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, для здійснення оплати відповідачем товару за договором на суму 69552,00 грн позивачем було виставлено відповідачу відповідний рахунок від 09.09.2019 №АП-09-0161 (а.с.96, т.1), який частково був оплачений відповідачем 09.09.2019 на суму 14000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 111 (а.с. 93, т. 1)

На виконання умов договору за видатковими накладними від 12.09.2019 №АП-09-0225 та №АП-09-0222 позивач поставив, а відповідач прийняв товар сідгард в кількості 230 літрів на загальну суму 69552,00 грн з ПДВ (а.с.15-16, т.1). Здійснення позивачем вказаної поставки відповідачу за договором підтверджується також наявними у справі товарно-транспортними накладними від 12.09.2019 №АП-09-0160 та №АП-09-0163 (а.с.94-95, т.1).

На вказаних накладних в графі «отримав»/«прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» міститься від імені одержувача, яким є відповідач, підпис без вказання прізвища особи та печатка відповідача.

Також, в матеріалах справи наявна податкова накладна від 24.04.2019 № 1525 (а.с. 99, т. 1), проте вона стосується іншої господарської операції між сторонами щодо тотал каністри 20 л, а тому є неналежним доказом по даній справі. Крім цього, в матеріалах справи наявні клопотання відповідача від 28.01.2020 № 4 та від 27.01.2020 № 3 (а.с. 100-103, т. 1) про відстрочення заборгованості перед позивачем, в яких відсутні посилання на правочини чи інші документи, на підставі яких вона виникла.

За отриманий товар по договору відповідач з позивачем повністю не розрахувався, станом на день розгляду даної справи заборгованість відповідача перед позивачем по договору становить 55552,00 грн (69552,00 14000,00), що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростовано відповідачем.

У зв`язку з несплатою відповідачем позивачу вартості поставленого товару на вищевказану суму, останнім нараховані до стягнення з відповідача відповідно до умов договору пеню в сумі 6796,98 грн, штраф в сумі 10432,80 грн та відсотки річних в сумі 14230,49 грн. Розрахунок спірних сум пені та відсотків річних позивачем здійснено за загальний період з 11.09.2019 по 07.02.2020 (а.с.9-11, т.1).

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 263 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. У відповідності до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За змістом п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно з п. 2.4. Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.5. Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 73 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлений факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором поставки від 09.09.2019 №АП-09-0166 в сумі 55552,00 грн, а отже позов позивача в цій частині позовних вимог належить задовольнити.

У зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за фактично отриманий товар суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховані до стягнення з відповідача пеню, штраф та відсотки річних.

Перевіривши долучений позивачем до позовної заяви розрахунок спірних сум, суд встановив, що розрахунок сум відсотків річних та суми штрафу є вірним та таким, що відповідає вимогам законодавства. При цьому, при перевірці розрахунку суми пені в межах визначеного позивачем періоду, судом встановлено, що вірною сумою пені є 6802,49 грн, водночас, приймаючи до уваги положення ч.2 ст. 237 ГПК України, якими визначено, що суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, сума пені підлягає стягненню з відповідача у розмірі, заявленому позивачем 6796,98 грн.

Судом не приймаються до уваги викладені відповідачем у відзиві заперечення з огляду на таке.

Суд відзначає, що відповідач у відзиві вх. № 14093/20 та поясненнях № 22536/20 чітко та однозначно не зазначає, що він не отримував від позивача товар за договором від 09.09.2019 № АП-09-0166, суть його заперечень полягає у тому, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт виконання своїх зобов`язань за договором. Так, відповідач зазначає, що долучені позивачем до позову видаткові накладні в графі «отримав» містять лише підпис особи без зазначення прізвища, ім`я та по батькові такої особи, що не дає можливості її ідентифікувати як посадову особу відповідача. Натомість, відповідач не подав суду жодного доказу, що підпис та печатка, яка проставлені/містяться на видаткових та товарно-транспортних накладних, поданих суду позивачем, здійснені іншою особою, а не відповідачем чи уповноваженою ним особою. При цьому суд зауважує, що відповідачем не заявлялось до суду ані клопотання про витребування відповідних доказів від інших осіб чи про проведення експертизи у справі. Між тим, згідно з положеннями ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, а отже оскільки саме відповідач у своїх запереченнях посилався на обставину щодо можливого нанесення відбитку печатки з реквізитами відповідача сторонніми особами та підпису в накладних не особою відповідача, а іншою невстановленою особою, то саме відповідач мав і доводити цю обставину. Подані позивачем видаткові накладні містять такі обов`язкові реквізити, як дату їх складання; назву підприємства, від імені якого складено документи і якому здійснюється поставка за цими накладними; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; особисті підписи в графі "відвантажив/дозволив" та "отримав", які засвідчені відтисками печаток сторін. При цьому в матеріалах справи також наявні товарно-транспортні накладні, які також містяться підпис відповідальної особи, яка прийняла товар від імені відповідача, та відбиток печатки Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", а тому факт поставки позивачем відповідачу товару за договором з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів не спростований відповідачем.

До того ж, у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

В іншій постанові від 29.01.2020 у справі № 916/922/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа. З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні).

Судом було відібрано від відповідача пояснення щодо обставин нанесення відбитку печатки Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських" на видаткових накладних від 12.09.2019 №№АП-09-0225 та АП-09-0222, з врахуванням викладених у відзиві заперечень, та/або щодо загублення відповідачем печатки, її викрадення або вибуття печатки в інший спосіб з володіння відповідача, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа. В цих поясненнях відповідач пояснив, що у зв`язку з тим, що наявність або відсутність печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків, то відсутня необхідність призначення відповідної експертизи щодо відбитку печатки на видаткових накладних.

За викладених підстав, суд вважає, що заперечення відповідача є недоведеними належними та допустимими доказами, а тому за встановлених обставин позов позивача підлягає повному задоволенню.

Розподіл судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2102,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських" (вул. Миру, 89Б, село Гудевичеве, Іванівський р-н, Одеська обл., 67223, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хімагромаркетинг (пр-т Соборності, 15, м. Київ, 02160, ) основну заборгованість в сумі 55552 /п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві/грн 00 коп; пеню в сумі 6796 /шість тисяч сімсот дев`яносто шість/грн 98 коп, штраф в сумі 10432 /десять тисяч чотириста тридцять дві/грн 80 коп; відсотки річних в сумі 14230 /чотирнадцять тисяч двісті тридцять/грн 49 коп та судовий збір в сумі 2102 /дві тисячі сто дві/грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 07 вересня 2020 р.

Суддя Д.О. Бездоля