ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Справа № 913/204/20
Провадження № 18/913/204/20
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Схід», м. Старобільськ Луганської області
до відповідача Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, м. Київ
про стягнення 273.287,81 грн
Суддя Корнієнко В.В.
Секретар судового засідання Терещенко Л.І.
У засіданні брали участь:
від позивача: Герасименко О.О. адвокат за дов № 53 від 17.03.2020;
від відповідача в режимі відеоконференції: Мітасова Я.В. адвокат за дов. № 1674/9-09 від 22.06.2020.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд
Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором постачання електричної енергії (прострочення оплати спожитої електроенергії).
Відповідач відзивом на позовну заяву від 05.05.2020 № 120 проти позову заперечував посилаючись на те, що вимоги про стягнення пені за зобов`язаннями січня, лютого та березня 2019 року заявлені позивачем після спливу позовної давності (один рік), а також позивачем допущені помилки у розрахунку заявлених до стягнення штрафних санкцій.
Відповідач заявив про застосування позовної давності та навів у відзиві на позовну заяву контррозрахунок заявлених до стягнення пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.
Позивач подав заяву від 15.05.2020 № 01-45/2/140 про повернення судового збору в розмірі переплаченої суми.
Позивач відповіддю на відзив відповідача від 15.05.2020 та відповіддю на заперечення відповідача від 05.06.2020 проти застосування позовної давності заперечував посилаючись на переривання строку позовної давності, що відбулося через визнання відповідачем заборгованості за січень лютий 219 р. листом від 10.04.2019 № 1405/5-07.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020, справу передано на розгляд судді Корнієнко В.В.
Ухвалою від 08.04.2020 господарський суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження (підготовче засідання) на 28.04.2020 об 11 год. 45 хв.; у подальшому підготовче засідання відкладалося у зв`язку з карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), до 02.06.2020
Ухвалою від 02.06.2020 господарський суд закрив підготовче провадження у даній справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 01.07.2020 об 11 год. 30 хв.
01.07.2020 при спробі розпочати судове засідання в режимі відеоконференції виникли технічні проблеми; розгляд справи по суті було відкладено на 19.08.2020 (14-30).
19.08.2020 господарським судом розпочато розгляд справи по суті.
19.08.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 02.09.2020 (15-00).
На підставі пункту 4 розділу Х ГПК України, строк розгляду справи по суті продовжувався на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:
Фактичні обставини встановлені судом:
- позивач ТОВ «Енера Схід» виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429;
- 26.12.2018 відповідачем Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (надалі Концерн РРТ) було подано 11 заяв-приєднання (за кількістю об`єктів споживачів електроенергії) до центрів обслуговування клієнтів позивача ТОВ «Енера Схід», відповідно до яких відповідач прийняв умови публічного договору постачання електричної енергії;
- усі 11 об`єктів відповідача споживачів електроенергії, розташовані у Луганській області і відносяться до Луганської філії відповідача;
- на підставі заяв-приєднання, споживачу було відкрито особові рахунки; на кожну заяву-приєднання був відкритий особистий рахунок споживача, тобто 11 особових рахунків: 104-МР; 9-СТ; 5-СБ; 26-МЛ; 28/РЕМ-ЛС; 35-КМ; 43-ТР; 47-БЛ; 117-БУ; 127-НП; 440-СВ;
- згідно публічному договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 26.12.2019 (надалі Договір) з комерційною пропозицією (додаток № 2 до Договору), укладеному між сторонами за позовом шляхом приєднання відповідача, позивач ТОВ «Енера Схід» (Постачальник) в період: січень 2019 р. лютий 2020 р. поставляв відповідачу (Споживачу) електричну електроенергію для забезпечення потреб електроустановок споживача;
- Споживач зобов`язався забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов Договору (пп. 1) п. 6.2. Договору);
- відповідно до п. 5.10. Договору, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем в строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем;
- відповідачем отримані рахунки позивача оплачувались із порушенням строків, встановлених Договором.
Вказані факти визнані (не заперечуються) відповідачем у відзиві на позовну заяву від 05.05.2020 № 120 та підтверджуються поданими сторонами письмовими доказами (завіреними копіями документів): договором про постачання електроенергії, комерційною пропозицією, заявами-приєднання, рахунками-фактурами позивача, актами прийняття-передавання активної електроенергії, платіжними дорученнями відповідача про оплату (т. 1 а.с. 16 т. 3 а.с. 34); заявою про зменшення розміру позовних вимог від 15.05.2020 з новим розрахунком штрафних санкцій (т. 3, а.с. 194-246); відзивом відповідача на позовну заяву від 05.05.2020 № 120 з контррозрахунком (т. 3, а.с. 135-156).
Враховуючи, що даний спір виник з Договору, виконання якого можливе тільки в місці розташування об`єктів відповідача, які знаходяться в Луганській області, позов розглядається господарським судом Луганської області за місцем виконання цього Договору (ч. 5 ст. 29 ГПК України).
Пунктом 5.11. Договору та комерційною пропозицією (додатком № 2 до Договору) встановлено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем, в зв`язку з чим, на вимогу позивача, на підставі п. 5.11. Договору та ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.
Вимоги про стягнення з відповідача вказаних трьох процентів річних та інфляційних нарахувань є законними та обґрунтованими, і тому, підлягають задоволенню.
Разом з цим, вимоги про стягнення пені за зобов`язаннями січня та лютого 2019 року заявлені позивачем після спливу спеціальної позовної давності.
Як було вказано вище, споживачу було відкрито 11 особових рахунків відповідно до кількості обслуговуємих об`єктів (особові рахунки №№ 104-МР, 9-СТ, 5-СБ, 26-МЛ, 28/РЕМ-ЛС, 35-КМ, 43-ТР, 47-БЛ, 117-БУ, 127-НП, 440-СВ).
Розрахунки за електроенергію, яка поставлялася на кожний із вказаних одинадцяти об`єктів відповідача, здійснювались останнім несвоєчасно.
Позивачем здійснено розрахунок пені (т. 3, а.с. 199-244) щодо кожного об`єкту відповідача (особового рахунку). Періоди прострочення, за які нарахована пеня, є аналогічними для усіх 11-ти розрахунків (об`єктів, особових рахунків).
За зобов`язаннями січня за особовим рахунком № 104-МР прострочення відповідача розпочалося з 08.02.2019; за зобов`язаннями лютого за цим же рахунком з 08.03.2019, за зобов`язаннями березня за цим же рахунком з 08.04.2019, і так далі до зобов`язань лютого 2020 р.
Аналогічно за іншими особовими рахунками.
Позивач пред`явив даний позов 31.03.2020, що підтверджується штампом пошти на описі вкладення у цінний лист, у якому позовні матеріали надійшли до суду (т. 3, а.с. 58-64).
Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується скорочена позовна давність в один рік.
Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Про порушення свого права (про несвоєчасну оплату відповідного рахунку відповідачем), стосовно вищевказаних розрахунків (за зобов`язаннями січня, лютого та березня 2019 р.) позивач міг довідатись відповідно 08.02.2019, 08.03.2019 та 08.04.2019.

Таким чином, перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення пені за прострочення платежу за зобов`язаннями січня 2019 р. розпочався 08.02.2019 та сплив 08.02.2020.

Перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення пені за прострочення платежу за зобов`язаннями лютого 2019 р. розпочався 08.03.2019 та сплив 08.03.2020.
Перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення пені за прострочення платежу за зобов`язаннями березня 2019 р. розпочався 08.04.2019 та сплив 08.04.2020.

Як було вказано вище, позивач пред`явив позов 31.03.2020.
Відповідно, вимоги про стягнення пені за прострочення платежів за зобов`язаннями січня та лютого 2019 р., заявлені позивачем після спливу позовної давності.
Доводи позивача про переривання строку позовної давності, що відбулося через визнання відповідачем заборгованості за січень лютий 219 р. листом від 10.04.2019 № 1405/5-07, не приймаються судом до уваги у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Пунктом 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» визначено наступне:
« 4.4. Правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому господарським судом слід мати на увазі таке.
4.4.1. У дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.
До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:
визнання пред`явленої претензії;
зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору;
письмове прохання відстрочити сплату боргу;
підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;
письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;
часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.
Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.
Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій.
Визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.
Визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.».
Відповідач листами від 09.04.2019 № 1322/5-07 та від 10.04.2019 № 1405/5-07 (т. 4, а.с. 46-47), на який посилається позивач, дійсно визнав свій борг перед позивачем по оплаті електроенергії за зобов`язаннями січня-квітня 2019 р. в сумі 2.623.098,13 грн.
Разом з цим, вимоги про сплату пені, відповідачем вказаними листами не визнавалися.
Інших доказів визнання відповідачем вимог про стягнення пені, позивач суду не подав.
Враховуючи, що відповідачем не були визнані вимоги про стягнення пені, перебіг позовної давності за цими вимогами не переривався.
Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України встановлено:
« 3. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.».
Як було вказано вище, розрахунки пені (11 розрахунків), виконані позивачем і додані до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 15.05.2020 (т. 3, а.с. 199-244) визнані судом обґрунтованими.
Суд здійснюючи розрахунок пені відняв від суми пені, вказаної у кожному з 11-ти розрахунків позивача, суми пені, нараховані за січень та лютий 2019 р. (щодо яких сплила позовна давність).
Вимоги про стягнення з відповідача решти пені в сумі 122048,50 грн є законними та обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.
Розрахунок пені виконаний судом:
741,78 (січень 2019 р.) + 2084,43 (лютий 2019 р.) + 868,51 (лютий 2019 р.) = 3694,72
Підлягає до стягненню за особовим рахунком № 104-МР пеня в сумі 7290,95 грн.
4. За особовим рахунком № 43-ТР позивачем нарахована пеня в сумі 5872,83 грн;
462,70 (січень 2019 р.) + 602,70 (лютий 2019 р.) = 1065,4
5872,83 - 1065,4 = 4807,43
Підлягає до стягненню за особовим рахунком № 43-ТР пеня в сумі 4807,43 грн.
3263,68 (січень 2019 р.) + 2660,41 (лютий 2019 р.) + 1108,51 (лютий 2019 р.) = 7032,6
1912,20 (січень 2019 р.) + 2012,07 (лютий 2019 р.) + 838,36 (лютий 2019 р.) = 4762,63
Підлягає до стягненню за особовим рахунком № 35-КМ пеня в сумі 9022,06 грн.
4397,36 (січень 2019 р.) + 1175,35 (лютий 2019 р.) = 5572,71
Підлягає до стягненню за особовим рахунком № 47-БЛ пеня в сумі 9680,37 грн.
4341,47 (січень 2019 р.) + 1810,28 (лютий 2019 р.) + 754,28 (лютий 2019 р.) = 6906,03
Підлягає до стягненню за особовим рахунком № 26-МЛ пеня в сумі 8410,19 грн.
2186,48 (січень 2019 р.) + 2013,96 (лютий 2019 р.) + 839,15 (лютий 2019 р.) = 5039,59
Підлягає до стягненню за особовим рахунком № 127-НП пеня в сумі 8216,54 грн.
10. За особовим рахунком № 117-БК позивачем нарахована пеня в сумі 8948,30 грн;
1615,18 (січень 2019 р.) + 1570,16 (лютий 2019 р.) + 654,23 (лютий 2019 р.) = 3839,57
8948,30 - 3839,57 = 5108,73
Підлягає до стягненню за особовим рахунком № 117-БК пеня в сумі 5108,73 грн.
Всього підлягає до стягнення пеня в сумі 122048,50 грн.
Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 2726,05 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог; позивачем заявлено до стягнення (після зменшення) 273287,81 грн; стягнуто судом 181840,25 грн; позов задоволено на 66,5 %) підлягають відшкодуванню з відповідача.
Позивачем при подачі позову було зайве сплачено судовий збір. Платіжним дорученням від 24.01.2020 № 132 (т. 3, а.с. 48) сплачено судовий збір в сумі 7867,25 грн, тоді як слід було сплатити 4668,03 грн (первісно було заявлено до стягнення 311201,65 грн); переплата склала 3199,22 грн.
Позивач зменшив розмір позовних вимог до 273287,81 грн, з яких судовий збір складає 4099,32 грн.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавчий збір» та заяви позивача від 15.05.2020 підлягає поверненню ухвалою суду судовий збір в сумі 3767,93 грн (3199,22 + 568,71 (4668,03 - 4099,32)).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 86, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В:
1. Позов задовольнити частково.
02 вересня 2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 11 вересня 2020 року і може бути оскаржене протягом 20 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Суддя В.В. Корнієнко