РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2020Справа № 910/10294/20

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/10294/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

15 липня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (позивач) надійшла позовна заява № 11/10/139 від 02.07.2020 року до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення збитків у вигляді нестачі вантажу у розмірі 17 572,18 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 18 копійок).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у відповідності із залізничною накладною №53214193 на адресу позивача зі станції відправлення "Маріуполь-Порт" (Експ.) прибув вагон № 56008220 з вантажем кам`яне вугілля високо-летуче коксівне Wellmore, вантажовідправником якого є ТОВ "Метінвест-Шіппінг". Вказаний вагон було видано вантажоодержувачу із складанням комерційного акту № 482803/5 від 09.01.2020 року, який свідчить про недостачу вантажу. Внаслідок чого позивачу заподіяно збитки у вигляді нестачі вантажу у розмірі 17 572,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10294/20, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, але не менше строку карантину, встановленого Кабінетом Міністром України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 589 ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року у справі № 910/10294/20 вручено уповноваженому представнику відповідача - 22.07.2020 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 06.08.2020 року (включно).

11.08.2020 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 2022/10294 від 06.08.2020 року, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив посилаючись на те, що позивачем вартість втраченого вантажу не підтверджена належними доказами. Вказаний відзив направлений відправленням «Укрпошта Експрес» 07.08.2020 року, за штриховим кодовим ідентифікатором 205, що підтверджується датою оформлення на конверті.

Суд відмічає, що відповідно до пункту четвертої розділу X Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відтак, відзив на позовну заяву поданий відповідачем з порушенням встановленого судом строку на 1 (один) день та без відповідного клопотання про його поновлення, тому не приймається судом до уваги.

21.08.2020 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив № 11/10/702 від 13.08.2020 року, в якій позивач заперечував доводи відповідача, викладені у відзиві та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод", тип товариства змінено на Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" (надалі - позивач, покупець) укладено договір поставки № 1428, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію, вказану в специфікаціях (в подальшому продукція) на умовах, викладених в цьому договорі (п. 1.1.), якість, кількість та номенклатура продукції вказується в специфікаціях до цього договору. Кожна зі специфікацій з моменту підписання є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.1.), ціна на продукцію, яка постачається за цим договором, вказується в специфікаціях (п. 4.1.), договір діє до 31.12.2019 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 12.3.).

Згідно специфікації № 157 від 01.01.2020 року до договору поставки № 1428 від 16.07.2018 року сторонами погоджено, що продавець передає, а покупець приймає та оплачує високо-летуче коксівне вугілля Welmore Coal Company LLC, країни походження США, кількість - 13 215,65 т (+/- 10%), ціна без ПДВ за тону - 4479,50 грн., загальна вартість без ПДВ - 59 199 504,18 грн., ПДВ - 11 839 900,84 грн., загальна вартість з ПДВ - 71 039 405,02 грн.

03.01.2020 року Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" виставлено рахунок-фактуру № 93050050 Приватному акціонерному товариству "Авдіївський коксохімічний завод" на оплату концентрату вугільного марки ВЛК (0-50) США Welmore, кількістю 3516,000 т, вартістю 18 899 906,40 грн. з ПДВ.

03.01.2020 року Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" передало, а Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" прийняло концентрат вугільний марки ВЛК (0-50) США Welmore, кількістю 3516,000 т, вартістю 18 899 906,40 грн. з ПДВ, про що складено акт прийому-передачі № 93050050.

29.11.2019 року відповідно до залізничної накладної № 53214193 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції відправлення зі станції відправлення "Маріуполь-Порт" (Експ.) Дон. до станції Авдіївка Донецької залізниці ТОВ "Метінвест-шіппінг" було відправлено вагон № 56008220 з вантажем - високо-летуче коксівне вугілля Welmore.

При надходженні вагону на станцію Авдіївка Донецької залізниці залізницею проведено комісійне переважування маси вантажу на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні № 56008220 не відповідає масі, вказаній у накладні, про що було складено комерційний акт № 482803/5 від 09.01.2020 року.

В комерційному акті № 482803/5 від 09.01.2020 року зазначено, що на підставі акта загальної форми № 40401 від 08.01.2020 року станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тоних електронних вагах вантажоодержувача № 0346, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 25.10.2019 року. Згідно документу значиться вага: нетто 68 050 кг, тара 22 400 кг. При зважуванні виявилося: брутто 86 500 кг, тара 22 400 кг., нетто 64 100 кг, що менше ваги зазначеної в накладної на 3950 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів, розрівнена, ущільнена ковшом, частково засніжена, маркування під снігом не проглядається, праворуч над 1-2 люками є виїмка 300 см х 150 см х 50 см, ліворуч над 1-3 люками є виїмка 450 см х 80 см х 40 см, праворуч над 7 люком є виїмка 150 см х 150 см х 50 см. При повторному зважуванні недостача вантажу підтвердилася.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у вигляді нестачі у розмірі 17 572,18 грн., які виникли у зв`язку з незбереженням залізницею вантажу при його перевезенні за залізничною накладною № 53214193 від 03.01.2020 року.

За змістом ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Частиною 1 статті 110 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частинами 1, 3 статті 314 Господарського кодексу України передбачено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. (ст.ст. 113, 114 Статуту залізниць України).

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В ст. 225 Господарського кодексу України визначено вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вище перелічених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

У відповідності до ст. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Комерційний акт № 482803/5 від 09.01.2020 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 862/5083, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При здійсненні перевірки наданого позивачем розрахунку ціни позову, суд дійшов висновку, що розрахунок є вірним, а сума збитків, у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, становить 17 572, 18 грн.

З огляду на наведені норми права та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку, який стосується заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача збитків у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, позивачем належними і допустимими доказами доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Таким чином, оскільки при перевезенні вантажу у вагоні № 56008220, що було здійснено Акціонерним товариством "Українська залізниця", останнім не було дотримано обов`язку зі збереження вантажу у вказаному вагоні, прийнятого до перевезення, внаслідок чого наявна недостача вантажу, а відповідачем в свою чергу не доведено, що недостача вантажу у вказаному вагоні, відбулась не з вини Акціонерного товариства "Українська залізниця", суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків у вигляді нестачі вантажу у розмірі 17 572,18 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815; адреса: 03150, м. Київ, вул. Тверська (Єжи Гедройця), 5) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (ідентифікаційний код 00191075, адреса: 86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1) грошові кошти: збитки у вигляді нестачі вантажу - 17 572, 18 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 18 копійок) та судовий збір - 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 15.09.2020р.

Суддя О.В. Котков