СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р. Справа № 5/45б

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

представники сторін не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області (вх. №1724Д/1) на ухвалу господарського суду Донецької області від 17 червня 2020 року (суддя Чорненька І.К.) по справі №5/45б

за заявою кредитора Головного управління ДПС у Київській області, м. Київ,

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс", м. Донецьк

про визнання кредиторських вимог, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17 червня 2020 року (суддя Чорнецька І.К.) по справі №5/45б задоволено заяву Головного управління ДПС у Київській області б/н б/д (вх. №159/20 від 08.01.2020 р.). про визнання кредиторських вимог частково. Визнано Головне управління ДПС у Київській області поточним кредитором боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" на суму 1474,48грн. та 3842,00грн. судового збору. Зобов`язано ліквідатора внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" () Головне управління ДПС у Київській області на суму 1474,48грн. - третя черга, 3842,00грн. - перша черга. Відмовлено Головному управлінню ДПС у Київській області у визнанні кредитором боржника на суму 2948,95 грн. земельного податку з юридичних осіб, 56,67грн. пені, 251,45грн. штрафних санкцій.

Головне управління ДПС у Київській області не погодилось з вказаною ухвалою суду, звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу, включити кредиторські вимоги у розмірі 3113,25 грн до реєстру кредиторів.

Ухвалою суду від 16.07.2020 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав порушення заявником вимог статті 258 ГПК України, а саме, ненадання апелянтом до апеляційної скарги доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", а також відсутність доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

На виконання вимог ухвали суду заявником надано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, а також докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме: платіжне доручення №2057 від 23.07.2020 та докази надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі.

Ухвалою суду від 10.08.2020 року поновлено Головному управлінню ДПС у Київській області строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 17 червня 2020 року по справі №5/45б. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу господарського суду Донецької області від 17 червня 2020 року по справі №5/45б. Встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (з урахуванням положень пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України). Призначено справу №5/45б до розгляду на 07 вересня 2020 року о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132.

Сторони своїм правом на участь у засіданні суду не скористались, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Зважаючи на те, що явка сторін не була визнана обов`язковою і їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених учасників, за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Господарським судом Донецької області ухвалою від 01.02.2011 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид" порушена справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" на підставі ст. ст. 1, 6, 7, 8, 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України № 784-XIV від 30.06.99 (зі змінами; чинний з 01.01.2000).

Ухвалою господарського суду від 10.02.2011 року за результатами підготовчого засідання введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Руденок Ю.О.

Ухвалою господарського суду від 11.05.2011 року за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду від 09.06.2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

В силу ч. 2 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо за результатами ліквідаційної процедури не залишилося майна, суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Надаючи оцінку аргументам оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, якою задоволено заяву Головного управління ДПС у Київській області про часткове визнання кредиторських вимог, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

29.10.2019р. до господарського суду надійшла заява Головного управління ДПС у Київській області б/н б/д (вх.№159/20 від 08.01.2020р.). про визнання кредиторських вимог, за якою просить суд визнати кредиторські вимоги до боржника на суму 4423,43грн. та 3842,00грн. судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на наявність у боржника податкової заборгованості з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 4591,73грн., з яких: 4423,43грн. - основний платіж, 251,00грн. - штрафні санкції, 56,67грн. - пеня.

На підтвердження заявлених грошових вимог до боржника, кредитором надані наступні копії документів:

- інтегрованої картки платника податків з земельного податку з юридичних осіб;

- корінець податкового повідомлення-рішення форми "Ш" №/128 від 03.03.2012р., корінець податкового повідомлення-рішення форми "Ш" №/129 від 03.03.2012р.;

- акти про результати камеральної перевірки податкової звітності №119/1501/34778177 від 02.03.2012р.

Відповідно до п. п. 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пунктом 129.3.3 встановлений кінцевий строк нарахування пені на суму податкового боргу, зокрема, день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Згідно відомостей заяви ГУ ДПС у Київській області про розгляд кредиторських вимог та наданого заявником розрахунку, станом на 18.12.2019р. за Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" обліковується податкова заборгованість з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 4591,73грн., з яких:

- 4423,43 грн. - основний платіж,

- 251,45 грн. - штрафні санкції,

- 56,67 грн. - пеня.

Зазначені нарахування також відображені в інтегрованій картці платника податків з земельного податку з юридичних осіб щодо ТОВ "Ариан-Сервіс".

Згідно ч. 5 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі.

В ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про, зокрема, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів (ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій (ч.3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно ч.1 ст. 41ч.1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 41, ч.1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ухвалою суду про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" - 01.02.2011р. не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; з дати винесення постанови господарського суду Донецької області про визнання Товариство з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" банкрутом - 09.06.2011р., у боржника не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також не нараховуються неустойка (штраф, пеня), проценти та інших економічні санкції за всіма видами заборгованості банкрута.

Нарахована заявником податкова заборгованість з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 4591,73грн. частково містить заборгованість, що нарахована заявником без урахування дії мораторію на задоволення вимог кредиторів та після визнання боржника банкрутом, а саме:

- пеня у розмірі 56,67грн., нарахована у період з 28.04.2011р. по 29.07.2011р.;

- штраф у розмірі 251,45грн., нарахований 09.05.2012р.

- земельний податок у розмірі 2948,95грн., нарахований у період з 09.06.2011р. по 31.01.2012р.

Таким чином, кредиторські вимоги ГУ ДПС у Київській області з земельного податку з юридичних осіб обґрунтовані частково у розмірі 1474,48грн. - основний борг станом на 09.06.2011р. (до дня визнання боржника банкрутом).

Вимоги заявника у розмірі 56,67 грн. пені (за період з 28.04.2011р. по 29.07.2011р.), 251,45 грн. штрафних санкцій (нараховані 09.05.2012р.) та 2948,95грн. земельного податку з юридичних осіб (за період з 09.06.2011р. по 31.01.2012р.), суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать приписам ч.3 ст.41, ч.1 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, ГУ ДПС у Київській області за подання до суду заяви з вимогами до боржника, сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №4876 від 18.12.2019р.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов правомірного, на думку судової колегії, висновку, що кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Київській області є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають визнанню частково у розмірі 1474,48 грн. та 3842,00 грн. судового збору.

Кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Київській області у розмірі 56,67грн. пені, 251,45грн. штрафних санкцій та 2948,95грн. земельного податку з юридичних осіб не обґрунтовані, суперечать приписам ч.3 ст.41, ч.1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства та не підлягають визнанню.

Згідно зі ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом, при цьому у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) (п.3 ч.1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства).

Враховуючи, що кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Київській області, виникли після відкриття провадження у справі №5/45б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариан-Сервіс" - 01.02.2011р., Головне управління ДПС у Київській області є поточним кредитором на суму 1474,48грн. та 3842,00грн. судового збору.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Твердження заявника, викладені ним в апеляційній скарзі, визнано судом необґрунтованими.

Будь-яких інших обставин, що могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, апелянтом не наведено.

Отже, в ході апеляційного провадження скаржником не спростовано висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду, у зв`язку з чим вказана ухвала підлягає залишенню без змін.

За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду колегією суддів не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч. 2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 269, п.1 ч.1 ст.275, ст. 276, ст. 282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 17 червня 2020 року по справі №5/45б залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.09.2020 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Хачатрян В.С.