ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 справа № 914/2522/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусику В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: фізичної особи-підприємця Булиги Віри Іванівни, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Колорит», смт. Куликів, Львівська область

про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення та стягнення 28 987,56 грн

за участю представників:

від позивача: Альховська С.В. - адвокат;

від відповідача: Кутас А.В. - адвокат

Обставини розгляду справи.

04.12.2019 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Булиги Віри Іванівни, м. Львів до Приватного підприємства «Колорит», смт. Куликів, Львівська область про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення та стягнення 28 987,56 грн.

Ухвалою суду від 05.12.2019 позовну заяву було залишено без руху.

18.12.2019 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Булиги Віри Іванівни надійшла заява про усунення недоліків (вх. №53346/19 від 18.12.2019).

Ухвалою від 23.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.01.2020.

Ухвалою від 20.01.2020 суд відклав підготовче засідання на 03.02.2020.

Ухвалою від 03.02.2020 суд відклав підготовче засідання на 17.02.2020.

17.02.2020 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Колорит» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №8349/20 від 17.02.2020).

Ухвалою від 17.02.2020 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів, відклав підготовче засідання на 12.03.2020.

12.03.2020 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Колорит» надійшли письмові пояснення на позовну заяву (вх. №12076/20 від 12.03.2020) та додатковий відзив на позовну заяву (вх. №12077/20 від 12.03.2020).

В підготовчому засіданні 12.03.2020 було оголошено перерву до 23.03.2020.

20.03.2020 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Булиги Віри Іванівни надійшли заява про виправлення описки в позовній заяві (вх. №13325/20 від 20.03.2020) та відповідь на відзив (вх. №13324/20 від 20.03.2020).

23.03.2020 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Колорит» надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №13530/20 від 23.03.2020).

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд ухвалою від 23.03.2020 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.04.2020.

Ухвалою від 23.04.2020 суд відклав розгляд справи на 18.05.2020.

Ухвалою від 18.05.2020 суд відклав розгляд справи на 04.06.2020.

Ухвалою від 04.06.2020 суд відклав розгляд справи на 22.06.2020.

Ухвалою від 22.06.2020 суд відклав розгляд справи на 02.07.2020.

Ухвалою від 02.07.2020 суд відклав розгляд справи на 13.08.2020.

В судовому засіданні 13.08.2020 було оголошено перерву до 03.09.2020.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем 30.12.2016 було укладено договір оренди нежитлового приміщення №3, на виконання умов яких відповідачу було передано у користування за плату нежитлове приміщення загальною площею 18,7 кв.м, що знаходиться за адресою м. Львів, пр. Чорновола, 63. Однак, відповідач свої зобов`язання виконував неналежним чином, у зв`язку із чим позивач 16.07.2019 надіслав відповідачу повідомлення про розірвання договору, яке отримано останнім 20.08.2019. Відтак, договір оренди є розірваним з 30.08.2019. Однак, незважаючи на те, що договір оренди є розірваним, відповідач продовжує користуватися майном та відмовляється звільнити його добровільному порядку. Також відповідачем не сплачено орендну плату у розмірі 22 440 грн. У зв`язку з порушенням строків сплати орендної плати відповідачу нараховано пеню в сумі 6 547,56 грн. Таким чином, позивач просив суд виселити відповідача із займаного нежитлового приміщення за адресою м. Львів, пр. Чорновола, 63, загальною площею 18,7 кв.м та стягнути 28 987,56 грн заборгованості.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, додаткових поясненнях та запереченнях. Зокрема, відповідач зазначив, що між сторонами 19.09.2018 було укладено договір про розірвання договору оренди приміщення №3 від 30.12.2016, а 28.09.2018 відповідачем було надіслано позивачу акти приймання-передачі приміщення з оренди. Таким чином, позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець Булига Віра Іванівна є власником нежитлового приміщення загальною площею 102,7 кв.м (в т.ч. приміщення на 6-му поверсі 56-58 пл. 69,1 кв.м, приміщення спільного користування на 6-му поверсі пл. 18,5 кв.м, на 1-му поверсі пл. 8,4 кв.м, решта сходові клітини спільного користування) за адресою м. Львів, пр. В.Чорновола, буд. 63, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1170344 від 05.08.2003.

30.12.2016 між фізичною особою-підприємцем Булигою Вірою Іванівною (орендодавець) та Приватним підприємством «Колорит» (орендар) було укладено договір №3 оренди нежитлового приміщення.

За цим договором орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в оренду (платне строкове користування) нежитлове приміщення загальною площею 18,7 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. В.Чорновола, 63 (6-ий поверх).

Актом приймання-передачі від 01.01.2017 майно було передано в користування відповідачу.

Відповідно до п. 4.3. договору він укладений на строк до 30.12.2017.

Згідно п. 5.2. договору орендна плата за перший повний місяць оренди встановлюється у розмірі 80,00 грн за 1 кв.м орендованого приміщення без ПДВ. У розмір (до складу) орендної плати входить вартість енергопостачання. Відповідно, даним договором загальна сума орендної плати за перший повний місяць оренди встановлюється у розмірі 1 496,00 грн в місяць без ПДВ.

Орендна плата сплачується орендарем в безготівковій формі із застосуванням платіжних доручень, шляхом перерахування останнім грошових коштів в гривні на поточний банківський рахунок орендодавця у строк до 15 числа поточного місяця за який проводиться оплата (п. 5.5. договору).

Пунктом 5.10. договору встановлено, що орендна плата нараховується до моменту повернення орендарем приміщення з оренди по відповідному акту приймання-передачі.

Додатковим договором від 11.01.2017 сторони внесли зміни до пункту 5.2. договору. Зокрема, орендну плату з 01.02.2017 визначено у розмірі 90,00 грн за 1 кв.м орендованого приміщення в місяць без ПДВ та, відповідно, загальний розмір орендної плати за перший повний місяць оренди у розмірі 1 683,00 грн без ПДВ.

Додатковим договором від 29.12.2017 сторони внесли зміни до пунктів 4.3., 5.2. договору. Зокрема, продовжено строк дії договору до 31.12.2018, орендну плату з 01.01.2018 визначено у розмірі 120,00 грн за 1 кв.м орендованого приміщення в місяць без ПДВ та, відповідно, загальний розмір орендної плати за перший повний місяць оренди у розмірі 2 244,00 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 7.1. договору після закінчення строку дії даного договору орендар зобов`язаний протягом 10-ти календарних днів повернути приміщення орендодавцю по акту приймання-передачі (повернення з оренди) у стані, не гіршому за той, в якому приміщення були прийняті орендарем.

19.09.2018 сторони уклали договір про розірвання договору оренди приміщення №3 від 30.12.2016, відповідно до якого сторони достроково припинили дію договору (розірвали договір) оренди приміщення №3 від 30.12.2018, зобов`язалися провести остаточні розрахунки до 30.09.2018, орендар зобов`язався повернути в строк до 30.09.2018 отримане на умовах вказаного договору приміщення, яке вважається переданим орендодавцю (повернутим з оренди) з моменту підписання повноважними представниками обох сторін акту приймання-передачі (повернення) приміщення з оренди.

16.07.2019 позивач надіслав відповідачу повідомлення про розірвання договору та стягнення заборгованості, яке отримано останнім 20.08.2019.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо повернення об`єкта оренди та сплати орендної плати, позивач звернувся до суду із позовом про виселення відповідача із займаних нежитлових приміщень за адресою м. Львів, пр. Чорновола, 63, загальною площею 18,7 кв.м та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати за період часу з січня 2019 по жовтень 2019 та пені за період часу з 01.01.2019 по 31.10.2019.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 283 ГК України.

За приписами пункту 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Стаття 291 ГК України вказує, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як встановлено судом, договір №3 оренди нежитлового приміщення від 30.12.2016 було укладено на строк до 30.12.2017. Додатковим договором від 29.12.2017 строк дії договору було продовжено до 31.12.2018.

Судом також встановлено, що 19.09.2018 сторони уклали договір про розірвання договору оренди приміщення №3 від 30.12.2016 з моменту підписання такого договору про розірвання. Уповноваженими представниками сторін належними та допустимими доказами не спростовано факт укладення такого договору, не надано доказів, що такий договір визнаний судом недійсним, або дійсність такого договору є предметом розгляду в судовому порядку.

Таким чином, сторони припинили чинність договору оренди приміщення №3 від 30.12.2016 з 19.09.2018.

Пунктом 4 статті 291 ГК України встановлено, що правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно пункту 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Представник відповідача у запереченнях на позов зазначив, що акти приймання-передачі нежитлового приміщення з оренди надсилалися на адресу позивача, однак, доказів такого надсилання до матеріалів справи не долучив. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позивач таких актів не отримував.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачем, об`єкт оренди знаходиться в користуванні останнього та орендодавцеві за актом приймання-передачі в порядку, передбаченому п. 7.1. договору, договору про розірвання від 19.09.2018, станом на дату розгляду даної справи судом, не повернутий.

За таких обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем зобов`язання, передбаченого п. 7.1. договору, договору про розірвання від 19.09.2018 та ст. 785 ЦК України, щодо своєчасного повернення об`єкта оренди в разі припинення договору оренди, що в свою чергу є підставою для примусового виселення відповідача із займаного приміщення, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Водночас, з моменту припинення договору оренди припиненими слід вважати зобов`язання орендаря зі сплати орендної плати на майбутнє, а саме за час фактичного безпідставного користування майном до його повернення орендодавцеві. Умовами договору оренди та договору про розірвання договору оренди приміщення не передбачено обов`язку орендаря сплачувати орендну плату після припинення договору.

Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати за період часу, починаючи з січня 2019 року, тобто, після розірвання з 19.09.2018 договору оренди приміщення №3 від 30.12.2016, а також нарахованої у зв`язку із простроченням сплати такої орендної плати пені у сумі 6 547,56 грн, відсутні, а тому в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості із орендної плати та пені слід відмовити.

Сплата відповідачем коштів у вигляді орендної плати після припинення договору оренди, неповернення відповідачем позивачу за актом орендованого майна не підтверджує факту продовження існування між сторонами договірних зобов`язань з огляду на чинність договору про розірвання з 19.09.2018 договору про оренду майна та заперечення відповідача щодо існування між сторонами таких договірних зобов`язань. За наведених обставини, у позивача виникає право на стягнення неустойки, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині виселення відповідача із займаного ним орендованого приміщення обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення Приватного підприємства «Колорит», смт. Куликів, вул. Шевченка, 65, Жовківський район, Львівська область (ідентифікаційний код 31528781) з нежитлового приміщення загальною площею 18,7 кв.м, що належить фізичній особі-підприємцю Булизі Вірі Іванівні, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та знаходиться за адресою м. Львів, пр. Чорновола, 63.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Колорит», смт. Куликів, вул. Шевченка, 65, Жовківський район, Львівська область (ідентифікаційний код 31528781) на користь фізичної особи-підприємця Булиги Віри Іванівни, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) 1 921,00 грн судового збору.

5. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 03.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 14.09.2020.

Суддя А.Б. Мазовіта