Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/785/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Спасибко А.В. - ордер б/н від 30.06.2020;

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча Компанія Нерухомістю-7"

до Фізичної особи - підприємця Маскулова Айрата Маратовича

про стягнення 25 948,46 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча Компанія Нерухомістю-7" звернулася до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Маскулова Айрата Маратовича 22000,00грн основного боргу, 1434,81грн 3% річних, 2513,65грн інфляційних.

Ухвалою від 10.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.08.2020.

Ухвалою від 06.08.2020 суд відклав розгляд справи на 08.09.2020.

01.09.2020 на адресу суду, з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання", повернулась копія ухвали від 06.08.2020, яка направлялася відповідачу.

Матеріали справи містять електронний витяг з ЄДРПОУ, розміщеного на офіційному веб-сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр", згідно якого адреса відповідача відповідає зазначеній у позовній заяві.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, згідно з п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Аналогічні приписи містить п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Всі ухвали Господарського суду Житомирської області у справі №906/785/20 були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua), а тому відповідач міг ознайомитися з текстом останніх.

Таким чином, ФОП Маскулов А.М. не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух справи №906/632/20, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими йому процесуальними правами не скористався.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки поштова кореспонденція направлялась відповідачу за юридичною адресою, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, в порядку ст. 165 ГПК України, відзиву на позовну заяву не подав.

Заяв та клопотань процесуального характеру від відповідача, зокрема, про продовження строку на подання відзиву на час розгляду справи до суду також не надходило.

Згідно ч. 9. ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки явка відповідача в судове засідання не визнавалася обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9ст.165 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Подав клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання можливості доєднати до матеріалів справи рахунки-фактури та виписки по договору оренди №23-Ж від 01.10.2017.

Вказане клопотання судом було задоволено, у зв`язку з чим у судовому засіданні 08.09.2020 оголошувалася перерва до 17 год. 30 хв. 08.09.2020.

08.09.2020 на електронну адресу суду надійшли копії рахунків на оплату за період з листопада 2017 по квітень 2018 та банківські виписки по рахунку позивача. Вказані документи судом долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча Компанія Нерухомістю-7" (орендар, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Маскуловим Айратом Маратовичем укладено Договір суборенди №23-Ж з додатками (далі - Договір (а.с. 9-21)), за п. 1.1. якого орендар передає, а Суборендар приймає у тимчасове платне користування на строк визначений у даному Договорі, на умовах оренди, без права викупу, частину нежилого приміщення загальною площею 1 000,00 кв.м. (далі - Приміщення), яке розташоване на третьому поверсі у будівлі за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука 9-а (надалі - "Будівля"). План Приміщення та його місцезнаходження на плані, зазначено у Додатку № 1 до даного Договору.

Відповідно п. 4.1. Договору, сторони прийшли до взаємної згоди, що строк оренди приміщення (надалі - строк оренди) встановлюється з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі приміщення в суборенду, і до кінця строку дії даного Договору.

01.10.2017 сторонами підписано Акт приймання-передачі приміщення в суборенду (а.с. 22).

За умовами п. 8.1. Договору, останній вступає в силу з моменту його підписання і дійсний до 31.03.2018 включно. Згідно додаткової угоди від 01.04.2018 сторони встановили, що Договір суборенди діє до 30.04.2018 включно (а.с. 24).

Позивач вказує, що в порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання по оплаті оренди майна та додаткових витрат виконав частково, в результаті чого станом на день складання позову заборгованість відповідача перед позивачем склала 22000,00грн.

Зсилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач також заявив до стягнення з відповідача 1434,81грн 3% річних та 2513,65грн інфляційних, нарахованих за період з 01.05.2018 по 02.07.2020.

Не проведення відповідачем у повному обсязі розрахунків за Договором стало підставою для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Матеріали справи не містять ні відзиву, ні будь-якої іншої заяви відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 628 цього кодексу, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини між сторонами виникли на підставі Договору суборенди №23-Ж від 01.10.2017 з додатками та додатковою угодою від 01.04.2018 до нього.

Частиною 3 ст.774 ЦК встановлено, що до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Таким чином, до договору суборенди застосовуються всі положення договору оренди.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У п. 3.1. сторони погодили, що у відповідності з умовами даного Договору суборендар виплачує орендарю наступні платежі (далі - Платежі): орендна плата; експлуатаційно-сервісні послуги; комунальні послуги; гарантійний платіж; рекламні послуги. Сторони прийшли до взаємної згоди, що початок нарахування орендної плати, у будь-якому випадку, починається з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі приміщення в суборенду.

Відповідно до п. 3.1.2. щомісячні витрати на комунальні послуги виставляються орендарем суборендарю у відповідних рахунках, який останній зобов`язаний оплатити протягом 5 банківських днів місяця наступного за поточним (розрахунковим) місяцем.

За п. 3.1.3. Експлуатаційно - сервісні послуги:

а) Вартість Експлуатаційно - сервісних послуг за 1 кв. м. Приміщення становить : 11,00 грн. (одинадцять гривень 00 копійок), без ПДВ.

б) Експлуатаційно - сервісні послуги сплачуються щомісячно, не пізніше 5-го числа поточного місяця;

в) перелік послуг, що складають Експлуатаційно - сервісні послуги наведено в Додатку №3;

г) сума плати за експлуатаційно-сервісні послуги може коригуватися орендарем в залежності від цін на ці послуги та обсягів таких послуг. У випадку зміни цін орендар, на вимогу суборендаря, надає відповідні підтверджуючі документи.

Відповідно до п. 3.7. Договору, місячна орендна плата (як базова-розрахункова) за користування приміщенням становить: 19000,00 грн (дев`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, без ПДВ. Місячна орендна плата у своїй основі була розрахована як добуток орендної ставки за 1 кв.м. на загальну площу приміщення.

За умовами п. 3.7.1. Договору, щомісячно починаючи з дати підписання цього Договору орендна плата підлягає індексації згідно курсу НБУ гривні до долара США та індексації з урахуванням офіційно встановленого Державним комітетом статистики України індексу інфляції (споживчих цін) за цей період та розраховується як сума в гривнях, за наступною формулою: Рмпп*К1*К2:100.

Рмппм - місячна орендна плата поточного місяця;

Рмп - місячна орендна плата передбачена п.3.7. цього Договору;

К1 - співвідношення офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на дату складання рахунку про оплату орендної плати, до офіційного курсу гривні до долара США.

За погодженням Сторін, на дату підписання цього Договору, курс гривні до долара США становить -15,77 грн./1 долар США.

К1 - не може бути меншим одиниці.

К2 - індекс інфляції за період з дати підписання даного Договору до дати виставлення рахунку до сплати;

К2 - індекс інфляції застосовується у відповідності до даних Державного комітету статистики України за умови, що К2 перевищує 100,00, а у випадках дефляції К2 не застосовується К2 можливо отримати як офіційний індекс інфляції у газеті "Урядовий Кур`єр" чи на сайті www.currencv.in.ual.

Зазначена в цьому пункті індексація розміру орендної плати не є зміною орендної плати і не потребує додаткового погодження Сторонами.

Згідно п. 3.8. Договору, орендна ставка за 1 м2 Приміщення в місяць по даному Договору становить: 19,00 грн. (дев`ятнадцять) гривень 00 копійок, без ПДВ.

При цьому у п. 3.9. Договору сторони погодили, що платежі по ньому оплачуються суборендарем на користь орендаря на підставі рахунку, який орендар надає суборендарю не пізніше 10 календарних днів місяця за який сплачуються платежі.

Платежі по даному Договору сплачуються суборендарем на користь орендаря щомісячно, протягом 5 (п`яти) календарних днів поточного місяця за який здійснюється оплата платежів, від дати отримання суборендарем відповідного рахунку на оплату платежів.

У випадку, якщо з будь-яких причин орендар не виставить рахунок, суборендар з метою проведення своєчасних розрахунків, з о б о в ' я з а н и й здійснити оплату платежів - на підставі Договору в р о з м і р і платежів за попередній місяць не п і з н і ш е 15-го числа п о т о ч н о г о місяця, а також здійснити доплату при оплаті платежів за наступний місяць. Відсутність по будь-яким причинам у суборендаря рахунку не звільняє останнього від оплати платежів по Договору.

Орендна плата за перший місяць оренди нараховується з моменту вказаного у п.1.4. даного Договору, якщо сторони не домовляться про інше, шляхом укладення Додаткової угоди.

Орендна плата за неповні місяці строку оренди по даному Договору розраховується пропорційно кількості днів у такому неповному місяці (п. 3.10. Договору).

Відповідно до п. 3.11. Договору, суборендар зобов`язаний оплатити орендну плату за перший місяць оренди, за останній місяць оренди та гарантійний платіж протягом 5 (п`яти) банківських днів після дати підписання Акту приймання-передачі приміщення в суборенду. Оплата проводиться на підставі рахунку наданого орендарем. Якщо відповідний рахунок суборендарем не буде отриманий, то суборендар зобов`язаний, здійснити оплату на підставі Договору, до настання терміну оплати, вказаного у цьому Договорі.

Згідно з п. 3.12.3 Договору, гарантійний платіж підлягає поверненню суборендарю тільки після припинення строку дії даного Договору або розірвання Договору на умовах Договору та/або чинного законодавства України та після виконання суборендарем наступних умов: - сплата всіх Платежів, неустойки (штрафів, пені), інших грошових зобов`язань за цим Договором; виконання всіх інших зобов`язань перед Орендарем за даним Договором; - оплат всіх витрат за можливий ремонт та прибирання після звільнення Приміщення в разі невиконання Суборендарем вимог п. 2.2.1. - є) даного Договору. У випадку, якщо Суборендар не виконав вищезазначених умов протягом одного року (365 днів, включно), Орендар має право не повертати Суборендарю гарантійний платіж.

Матеріали справи містять рахунки-фактури за період з листопада 2017 року по квітень 2018 (а.с. 55-61) на загальну суму 311451,71грн. Згідно даних позивача, які не спростовано відповідачем, останній провів розрахунки за вказаний період на суму 289451,71 грн, заборгувавши 22000,00 грн.

Враховуючи, що доказів направлення відповідачу вказаних рахунків матеріали справи не містять, суд враховує положення абз. 3 п. 3.9. Договору, яким сторони встановили, що у випадку, якщо з будь-яких причин орендар не виставить рахунок, суборендар з метою проведення своєчасних розрахунків, зобов`язаний здійснити оплату платежів - на підставі Договору в розмірі платежів за попередній місяць не пізніше 15-го числа поточного місяця, а також здійснити доплату при оплаті платежів за наступний місяць. Відсутність по будь-яким причинам у суборендаря рахунку не звільняє останнього від оплати платежів по Договору.

З матеріалів справи вбачається, що заявлена до стягнення заборгованість за Договором фактично виникла за останній місяць оренди - квітень 2018.

При цьому суд встановив (а.с.55,56), що за березень 2018, згідно Договору, відповідач зобов`язаний був сплатити 46136,91 грн (29518,07 грн за суборенду приміщення, 11000,00 грн відшкодування експлуатаційно-сервісних послуг, 5399,79 грн відшкодування активної електроенергії, 219,05 грн відшкодування водопостачання та водовідведення), а за квітень 2018 - 43981,99 грн (30060,24грн за суборенду приміщення, 11000,00 грн відшкодування експлуатаційно-сервісних послуг, 2631,86 грн відшкодування активної електроенергії, 289,89 грн відшкодування водопостачання та водовідведення).

Отже, враховуючи погоджені сторонами умови п. 3.9 Договору, а також те, що розмір платежів за попередній місяць оренди (березень) перевищує розмір платежів, нарахованих у квітні 2018 (46136,91 грн - 43981,99 грн = 2154,92 грн), відповідач зобов`язаний був сплатити заявлену до стягнення основну заборгованість у термін до 15.04.2018 у повному обсязі.

Однак, доказів проведення розрахунків у заявленій позивачем сумі на день вирішення спору сторонами суду не надано, що свідчить про неналежне виконання відповідачем його зобов`язань по оплаті платежів за Договором та про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 22000,00 грн заборгованості по орендній платі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, за період з 01.05.2018 по 02.07.2020, нарахував до стягнення з відповідача 1434,81грн 3% річних та 2513,65грн інфляційних.

Суд, перевіряючи зазначені нарахування, встановив, що останні, за визначений позивачем період та у визначених ним сумах, здійснено правомірно та арифметично вірно.

При цьому судом взято до уваги, що визначений та погоджений сторонами у Договорі порядок визначення місячної орендної плати у гривнях на основі базово - розрахункової із застосуванням коефіцієнта, не є тотожним визначенню заборгованості із застосуванням еквівалента в іноземній валюті, тому не впливає на правомірність нарахування інфляційних.

Згідно зі ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 25948,46грн, з яких 22000,00грн основного боргу, 1434,81грн 3% річних, 2513,65грн інфляційних.

Судові витрати у справі, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча Компанія Нерухомістю-7" до Фізичної особи - підприємця Маскулова Айрата Маратовича задовольнити. задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Маскулова Айрата Маратовича ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча Компанія Нерухомістю-7" (04070, м. Київ, вул. Набережно - Хрещатицька, буд. 25, ід номер 41531474):

- 22000,00 грн основного боргу;

- 1434,81 грн 3% річних;

- 2513,65 грн інфляційних;

- 2102,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.09.20

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2,3 - сторонам (рек. з пов.).