ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.09.2020 Справа № 920/578/20

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Чепульської Ю.В.,

розглянув матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Безпека-Гарант Шостка»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Шосткинський завод хімічних реактивів»,

про стягнення 388714 грн 76 коп.

Представники сторін:

від позивача не прибув,

від відповідача не прибув.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 09.06.2020 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 325161 грн заборгованості, 63553 грн 79 коп. пені за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 28.09.2012 договору № 28/09-12 по наданню охоронних послуг (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між сторонами було укладено Договір. Позивачем відповідачу були надані послуги по Договору, що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття наданих послуг. Відповідач послуги позивачу не оплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.06.2020 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

22.06.2020 відповідачем до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує.

Відповідач у відзиві зазначає, що вказана в позові сума боргу не відповідає сумі, яка міститься за даними бухгалтерського обліку відповідача. Позивач невірно здійснив розрахунок сум штрафних санкцій і сум заборгованості та незаконно включив до нього суми, які відповідно до чинного законодавства не підлягають оплаті підприємством (а.с.57).

Позивач 25.06.2020 надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що відповідачем суду жодних доказів спростування ціни боргу чи пені не було надано (а.с.65).

Ухвалою суду від 13.07.2020 було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання по справі.

27.07.2020, на виконання ухвали суду від 13.07.2020, позивачем було надано розрахунок суми боргу відповідача для перевірки правильності нарахування пені. Суд залучив розрахунок до матеріалів справи (а.с.75-78).

Ухвалою суду від 12.08.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28.09.2012 між сторонами було укладено договір № 28/09-12 по наданню охоронних послуг. Вищезазначене підтверджується копією зазначеного договору (а.с.9-18).

Відповідно до п. 1.1 Договору відповідач передає, а позивач приймає під охорону об`єкт та відокремлені приміщення (будівлі) відповідача.

Позивач надавав відповідачу послуги з охорони, що підтверджується підписаними сторонами наступними актами прийому-передачі робіт: № 72 від 31.01.2019, № 73 від 28.02.2019, № 74 від 31.03.2019, № 75 від 30.04.2019, № 76 від 31.05.2019, № 77 від 02.06.2019 (а.с.24-29).

01.05.2019 між сторонами було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, в якому визначена заборгованість відповідача перед позивачем на суму 325161 грн. Крім того, між сторонами 02.06.2020 було складено та підписано акт звірки, в якому визначена заборгованість відповідача, в тому числі на суму 325161 (а.с.19-20).

На думку суду, підписання в межах позовної давності боржником і кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір, належить до дій, які свідчать про визнання особою свого боргу. Тому відповідач шляхом підписання актів звірки взаємних розрахунків між сторонами додатково підтверджує наявність заборгованості на спірну суму.

03.06.2019 між сторонами було укладено угоду про розірвання дії Договору. Вищезазначене підтверджується копією зазначеної угоди (а.с.18).

Відповідач частково погасив заборгованість, що підтверджується копіями виписок по рахунку (а.с.21-23). Проте відповідач не сплатив позивачу 325161 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про усунення порушень умов Договору (а.с.30-41). Однак відповідач заборгованість не сплатив, чим змусив позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем всі вищезазначені факти належними та допустимими доказами не спростовано. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Як вже зазначалось, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що вказана в позові сума боргу не відповідає сумі, яка міститься за даними бухгалтерського обліку відповідача. Позивач невірно здійснив розрахунок сум штрафних санкцій і сум заборгованості.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідачем на підтвердження того, що сума боргу не відповідає сумі, яка міститься за даними бухгалтерського обліку відповідача, не надано суду жодних належних та допустимих доказів. В той же час, необґрунтовані посилання відповідача на певні обставини судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються належними та допустимими доказами, які надані позивачем до позовної заяви. Крім того, самим відповідачем не спростовується факти укладення Договору, надання послуг, підписання актів приймання-передачі та актів взаєморозрахунків, а також наявності заборгованості.

Також, відповідачем не доведено перед судом не надано контррозрахунку та не зазначено конкретних порушень, що позивач невірно здійснив розрахунок сум штрафних санкцій і сум заборгованості.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо основної суми боргу.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог закону та у встановлений у зобов`язанні строк.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг виконавець зобов`язується за завдання замовника надати послугу, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Факт надання позивачем послуг на суму 325161 грн встановлений судом та підтверджений матеріалами справи, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми заборгованості є правомірною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що за неналежне виконання грошових зобов`язань відповідачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок пені (а.с.3-4, 75-78).

Судом було перевірено розрахунок пені, з урахуванням кожного факту прострочення грошового зобов`язання відповідачем.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню, а саме за загальний період з 03.06.2019 по 03.12.2019 є правомірною та підлягає стягненню 63553 грн 79 коп. пені.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Приватного підприємства «Безпека-Гарант Шостка» до Приватного акціонерного товариства «Шосткинський завод хімічних реактивів» про стягнення 388714 грн 76 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шосткинський завод хімічних реактивів» (вул. Індустріальна, 1, м. Шостка, Сумська область, 41100, ) на користь Приватного підприємства «Безпека-Гарант Шостка» (вул. Чернігівська, 15, м. Шостка, Сумська область, 41100, ) 325161 грн боргу, 63553 грн 79 коп. пені, 5830 грн 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Приватному підприємству «Безпека-Гарант Шостка» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 16.09.2020.

Суддя О.Ю. Резніченко