ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. Справа№ 927/103/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Попікової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,

представників сторін:

позивача: Ножовнік О.І.,

відповідача: Козаченко О.О., Іващенко В.І.,

розглянувши апеляційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард"

та ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020

у справі № 927/103/20 (суддя Сидоренко А.С.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард"

про стягнення 17.746.969,46 грн,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі № 927/103/20 клопотання позивача про призначення судової експертизи задоволено частково: призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення експерта поставлено такі питання: - яка ринкова вартість чистих активів ТОВ "Мена-Авангард" станом на 06.06.2017?; - яка ринкова вартість чистих активів ТОВ "Мена-Авангард" пропорційна частці ОСОБА_1 в розмірі 35,24% в статутному капіталі ТОВ "Мена-Авангард" станом на 06.06.2017?

Для проведення експертизи надано експерту матеріали справи №927/103/20, а також оригінали: Звіту №001/06-17 про незалежну оцінку вартості майна, яке знаходиться на балансовому обліку ТОВ "Мена-Авангард", складеного ТОВ "Центр оцінки та маркетингу" (з додатками на трьох дисках DVD-R), Рецензії на цей звіт від 15.05.2018 № 076/05-18, Висновку експертів за результатами проведення експертного економічного дослідження від 30.05.2018р. № 212-05/18-1005, балансу (Звіту про фінансовий стан) ТОВ "Мена - Авангард" на 06.06.2017.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в ході розгляду справи виникла необхідність з`ясувати обставини, що мають значення для справи (вартість активів), однак для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якій просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі №927/103/20 в частині відмови дослідження судовим експертом питання щодо розрахунку розміру прибутку ТОВ «Мена-Авангард» за 2017 рік;

- скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі №927/103/20 в частині направлення для проведення судово-економічної експертизи Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (14017, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 25-а) та направити справу для проведення судово-економічної експертизи до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, за адресою: 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5 ().

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; зобов`язано ОСОБА_1 усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання доказів оплати судового збору за подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ТОВ «Мена-Авангард» також звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати у повному обсязі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі №927/103/20, розгляд справи призначено на 10.08.2020.

18.08.2020 від ОСОБА_1 надійшло клопотання з доданим до нього доказом сплати судового збору (квитанція № 20 від 18.08.2020).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі № 927/103/20, вирішено здійснювати розгляд апеляційних скарг ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі №927/103/20 в одному апеляційному провадженні, розгляд справи призначено на 19.08.2020.

Вимоги та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою; оскільки відповідач під час призначення судом експертизи не заперечував проти її проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (про що просив позивач), то місцевий суд, на думку позивача, мав доручити проведення судової експертизи саме цій установі. Також позивач стверджує, що місцевий суд необґрунтовано не включив до переліку питань, поставлених перед експертом, питання щодо розрахунку розміру прибутку ТОВ «Мена-Авангард» за 2017 рік.

Вимоги та доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" зводяться до того, що місцевий суд не мав процесуального права призначати у справі експертизу після закінчення підготовчого провадження. Також відповідач вважає, що в межах розгляду даної справи відсутня необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, а тому у місцевого суду не було підстав для призначення у справі судової експертизи.

У судовому засіданні 14.09.2020 представники сторін надали усні пояснення у справі та підтримали вимог своїх апеляційних скарг.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, 12.02.2020 до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА-АВАНГАРД" про стягнення вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача у статутному капіталі товариства, в розмірі 15.523.924,00 грн, 1.466.413,66 грн нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 756.631,80 грн трьох процентів річних з простроченої суми.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 26.06.2017 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард", якими прийнято рішення (протокол від 26.06.2017 №5), зокрема про виплату ОСОБА_1 у зв`язку із його виходом зі складу учасників товариства вартості частини майна товариства та частки прибутку, одержаного товариством в 2017 році до моменту його виходу, пропорційну частці у статутному капіталі (35,24 відсотка) згідно з даними балансу товариства станом на 06.06.2017. Виплату вирішено провести після затвердження звіту товариства за 2017 рік і в строк до 12 місяців з дня виходу - до 06.06.2018.

Однак, як стверджує позивач, в порушення норм ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також всупереч прийнятому загальними зборами учасників товариства рішенню розрахунок вартості майна товариства проведений не був, а грошові кошти протягом встановленого строку виплачені не були. На звернення до відповідача позивач був повідомлений про неможливість здійснити розрахунок у зв`язку з відсутністю необхідних документів.

Розрахунок належної до стягнення вартості частини майна товариства був проведений позивачем, виходячи з даних Балансу (Звіту про фінансовий стан) ТОВ "Мена-Авангард" за 2016 рік.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В обґрунтування своїх заперечень на позов відповідач зазначає, що підстави позову не відповідають вимогам законодавства, зокрема ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

З метою додержання вимог законодавства відповідач вжив всіх необхідних заходів для визначення вартості частини майна товариства, що пропорційна частці ОСОБА_1 у статутному капіталі, а саме:

- проведено незалежну оцінку вартості майна, яке знаходилось на балансовому обліку товариства, станом на 06.06.2017 (звіт про оцінку майна виконаний суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр оцінки та маркетингу" № 001/06-17 від 14.05.2018);

- проведено рецензування вказаного вище Звіту про оцінку майна за участю Всеукраїнської громадської організації "Союз експертів України";

- складено баланс товариства станом на 06.06.2017 з урахуванням Звіту про оцінку майна;

- проведено комісійне експертне економічне дослідження за участю професійних судових експертів з питань документального підтвердження суми внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу товариства та підтвердження розрахунку вартості частини майнових прав ОСОБА_1 з урахуванням Звіту про оцінку майна та отриманого товариством прибутку (збитку) станом на 06.06.2017 (висновок експертів № 212-05/18-1005 від 30.05.2018).

Внаслідок вжиття вказаних вище заходів встановлено, що чисті активи ТОВ "Мена-Авангард" з урахуванням дійсної (ринкової) вартості майна товариства станом на 06.06.2017 становили мінус 5.606.000,00 грн. Тобто, вартість чистих актів на відповідну дату мала від`ємне значення, а тому, на думку відповідача, у нього відсутні зобов`язання щодо виплати ОСОБА_1 коштів у зв`язку із виходом зі складу засновників (учасників) товариства.

У підготовчому провадженні позивач навів свої доводи щодо належності та допустимості поданих відповідачем на підтвердження своїх заперечень доказів (клопотання від 13.05.2020 про визнання доказів неналежними, недопустимими та недостовірними).

Так, на думку позивача, була грубо порушена процедура проведення експертного дослідження; висновок експертів був зроблений не на підставі первинних бухгалтерських документів; у висновку відсутнє посилання на належне надання необхідних документів (згідно з вимогами Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5); крім того, останній не містить попередження експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. З урахуваннях наведених фактів позивач вважає, що такий висновок не відповідає вимогам належності, достовірності та допустимості доказів.

Звіт про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018 та висновок про вартість майна ТОВ "Мена-Авангард" від 14.05.2018 позивач також вважає такими, що не можуть вважатися допустимими та достовірними доказами, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства України (Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Національному стандарту №1 "Загальні засади оцінки мійна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440).

Щодо балансу товариства станом на 06.06.2017 позивач зазначає, що останній складений поза звітним періодом (календарним роком), не затверджений у встановленому порядку та зроблений по суті ретроспективно з урахуванням оцінки майна, здійсненої 14.05.2018, а тому також не може вважатися належним, допустимим та достовірним доказом.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 01.06.2020.

01.06.2020 місцевий суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 16.06.2020.

03.06.2020 позивач подав клопотання про призначення судової комплексної оціночно-будівельної, оціночно-земельної, товарознавчої та економічної експертизи.

В обґрунтування поданого клопотання позивач вказує, що надані відповідачем на підтвердження своїх заперечень докази були складені з порушенням чинного законодавства.

В судовому засіданні 16.06.2020 місцевий суд оголосив перерву до 24.06.2020 з метою надання можливості відповідачу запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта та обрати експерта або експертну установу.

22.06.2020 відповідач подав заперечення на клопотання про призначення експертизи, яке мотивоване таким:

- питання про призначення експертизи та збирання матеріалів (доказів) для її проведення може бути вирішено виключно на стадії підготовчого провадження;

- у суду відсутні повноваження зупинити провадження під час розгляду справи по суті у зв`язку з призначенням експертизи, оскільки на цій стадії вона не може бути призначена;

- у справі на цей час відсутні матеріали для проведення експертизи за питаннями, запропонованими позивачем, і їх збір на стадії розгляду справи по суті неможливий; більше того на стадії підготовчого провадження у їх витребуванні було відмовлено;

- позивач заявив вимоги про стягнення коштів у сумі 17.746.969,46 грн у зв`язку з виходом із складу учасників товариства; вказана сума розрахована виходячи із його частки (35,24 %) від вартості "Необоротних активів" (рядок 1095 балансу) згідно з балансом товариства на 31.12.2016, однак вже під час розгляду справи по суті позивач заявив клопотання про призначення експертизи з питаннями визначення вартості частки ОСОБА_1 , але не на підставі балансу товариства на 31.12.2016 і не виходячи з вартості "Необоротних активів". Тобто, обґрунтовуючи клопотання про призначення експертизи, позивач заявив нову вимогу - стягнення вартості його частки на підставі дійсної ринкової вартості майна товариства за станом на 06.06.2017;

- на даний час відсутня необхідність у спеціальних знаннях для встановлення обставин справи, оскільки такі обставини повністю встановлені належними, допустимими та достовірними письмовими доказами, поданими відповідачем, які повністю відповідають вимогам законодавства;

- за заявою ОСОБА_1 до цього часу проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 0002172 від 03.07.2017, у якому було проведено судово-економічну експертизу діяльності підприємства з липня 2015 року по червень 2017 року, у тому числі досліджувались баланси товариства за вказаний період часу. Оскільки вказаною експертизою було підтверджено від`ємне значення вартості активів товариства, кримінальне провадження було передане за підслідністю до ГУ ДФС у Чернігівській області для подальшої перевірки можливого доведення товариства до банкрутства за ст. 219 КК України.

Крім того, відповідач подав окреме клопотання про залишення без розгляду клопотання позивача про призначення судової експертизи у зв`язку з поданням його з пропуском встановленого законом процесуального строку.

До початку судового засідання 24.06.2020 позивач подав клопотання про уточнення питань, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта.

Позивач просив поставити на вирішення експерта такі питання:

- яка ринкова вартість усього майна ТОВ "Мена-Авангард", в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, майнових прав, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 06.06.2017;

- який розмір прибутку ТОВ "Мена-Авангард" за 2017 рік;

- який розмір частини ринкової вартості майна ТОВ "Мена-Авангард" у грошовому еквіваленті, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних активів, з урахуванням ринкової вартості чистих активів, пропорційно розміру частки (35,24%) в статутному капіталі станом на 06.06.2017?

Колегія суддів відзначає, що згідно зі ст. ст. 2, 13 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та змагальність сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, право учасників справи на подання заяв і клопотань, надання пояснень суду кореспондується з їх обов`язком виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 177 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів (п. 8 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України).

В той же час місцевий суд вірно зазначив про право сторони на подання клопотання про призначення експертизи не обмежено строком підготовчого провадження.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини, досліджуючи питання права на справедливий суд крізь призму повноти судового рішення, зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), від 27 вересня 2001 року № 49684/99). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

За таких обставин, апеляційний суд не погоджується з доводами відповідача про подання позивачем клопотання про призначення судової експертизи з пропуском встановленого законом процесуального строку.

При цьому колегія суддів бере до уваги і те, що і сам відповідач, посилаючись на обмеження процесуальних прав сторін подавати докази після закриття підготовчого провадження, тим не менше сам разом із запереченнями на клопотання про призначення експертизи, зареєстрованими судом першої інстанції 22.06.2020, подав низку додаткових доказів (т. 1 а. с. 289-303)

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Предметом спору по даній справі є стягнення вартості частини майна ТОВ "Мена-Авангард", пропорційної частці позивача у статутному капіталі товариства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2018 у справі №925/1165/14 дійшла наступних висновків щодо застосування норм права:

"Вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами (стаття 76 ГПК України). До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів.

Таким чином, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що вартість частини майна товариства, належна до сплати учаснику, який виходить із цього товариства, має визначатися із дійсної (ринкової) вартості об`єкта оцінки, з урахуванням всього майна товариства, є обґрунтованими".

Відтак, місцевий суд підставно відзначив, що між сторонами існує спір щодо визначення ринкової вартості чистих активів ТОВ "Мена - Авангард" і для її визначення необхідні спеціальні знання у сфері економіки, фінансів та бухгалтерського обліку без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Крім того, жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань.

При цьому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що наданий відповідачем висновок експертів за результатами проведення експертного економічного дослідження від 30.05.2018 № 212-05/18-1005 не може вважатися висновком експерта в розумінні ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в ньому не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, як того вимагає ч. 5 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наявність сукупності умов, необхідних для призначення експертизи за клопотанням учасника справи, місцевий суд правомірно частково задовольнив клопотання позивача про призначення судової експертизи, проведення якої доручив Чернігівському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

При цьому запропоноване позивачем питання щодо визначення розміру прибутку ТОВ "Мена-Авангард" за 2017 рік місцевий суд підставно відхилив, оскільки предметом даного спору не є стягнення з відповідача належного позивачу прибутку, одержаного товариством в 2017 році до моменту його виходу, що відповідає приписам ч.ч. 4 та 5 ст. 99 ГПК України, відповідно до яких питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом; учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта; у разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Оремо колегія суддів відзначає, що за правилами ч. 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд не має права зупиняти провадження у справі на стадії її розгляду по суті у разі призначення судом експертизи.

В той же час, згідно з п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк розгляду справи по суті, визначений ст. 195 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

А тому ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі № 927/103/20 підставно задоволено клопотання позивача про призначення судової експертизи частково та призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення експерта поставлено такі питання: - яка ринкова вартість чистих активів ТОВ "Мена-Авангард" станом на 06.06.2017?; - яка ринкова вартість чистих активів ТОВ "Мена-Авангард" пропорційна частці ОСОБА_1 в розмірі 35,24% в статутному капіталі ТОВ "Мена-Авангард" станом на 06.06.2017?

Як зазначалось вище, вимоги та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою; оскільки відповідач під час призначення судом експертизи не заперечував проти її проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (про що просив позивач), то місцевий суд, на думку позивача, мав доручити проведення судової експертизи саме цій установі.

Колегія суддів відзначає, що відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Як встановлено апеляційним судом вище, відповідач заперечував проти задоволення клопотання позивача про призначення експертизи в цілому, в т.ч. проти її проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

При цьому у матеріалах справи відсутні будь-які докази досягнення взаємної згоди сторонами щодо визначення експертною установою саме Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а тому місцевий суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 99 ГПК України, цілком правомірно з урахуванням обставин справи визначив експертну установу самостійно, врахувавши територіальну підсудність даної справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що судове рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданих апеляційних скаргах, скаржниками не було надано суду апеляційної інстанції.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявників.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі №927/103/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 у справі №927/103/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/103/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 16.09.2020.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

О.В. Попікова