РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 м. Київ Справа № 910/2297/20

За позовом: акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ";

до: фізичної особи-підприємця ТИМЧУК ВІТАЛІЯ ВОЛОДИМИРОВИЧА;

про: стягнення 117.824,58 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця ТИМЧУК ВІТАЛІЯ ВОЛОДИМИРОВИЧА (далі - відповідач) про стягнення 117.824,58 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору кредитним договором від 10.04.2019 № 011/4006/545167, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 117.824,58 грн., з яких: 104.340,18 грн. - основна заборгованість та 13.484,40 грн. - заборгованість за відсотками.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2297/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами частини 2 другого розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17.07.2020.

Відтак, останній день процесуальних строків, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, є 06.08.2020.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як кредитором, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір від 10.04.2019 № 011/4006/545167 (далі - Договір) відповідно до предмету якого позивач зобов`язується надати відповідачу кредитні кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 120.000,00 грн., а відповідач зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути позивачу суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені Договором (п. 1.1 Договору).

Порядок погашення кредиту передбачений у розділі 5 Договору, а саме, зокрема:

- відповідач здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком (п. 5.2 Договору);

- відповідач зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтет ними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 10 числа місяця (дата платежу) та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі (п. 5.3 Договору).

Пунктом 8.1, 8.1.3 Договору, визначено, що у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань (обов`язків) за Договором, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання відповідача за Договором не будуть виконані), кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів) вимагати дострокового повного/часткового виконання відповідачем зобов`язань за Договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, позивачем, на підставі Договору, були надані відповідачу в користування грошові кошти в сумі 120.000,00 грн., що підтверджується випискою з поточного рахунку відповідача в період 10.04.2019, яка наявна в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Враховуючи порушення відповідачем грошових зобов`язань за Договором, позивачем направлена на адресу відповідача вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань від 06.11.2019 № 114/5-168827, яка залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 117.824,58 грн., з яких: 104.340,18 грн. - основна заборгованість та 13.484,40 грн. - заборгованість за відсотками.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо повернення відповідачем позивачеві суми кредиту в розмірі 104.340,18 грн., сторонами спору до суду не подано.

Перевіривши наданий позивачем, арифметичний розрахунок сум основної кредитної заборгованості та заборгованості за відсотками, суд визнав їх вірними у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 104.340,18 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 13.484,40 грн. підлягають задоволенню повністю.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ТИМЧУК ВІТАЛІЯ ВОЛОДИМИРОВИЧА ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (01011, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЛЄСКОВА, будинок 9, ідентифікаційний код 14305909) основну заборгованість в сумі 104.340 (сто чотири тисячі триста сорок) грн. 18 коп., заборгованість за відсотками в сумі 13.484 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац