РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2020Справа № 910/4730/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., розглянувши матеріали справи №910/4730/20

За позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до: Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про: стягнення 2 275,13 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 2 275,13 грн

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті поставленого товару за Договором постачання природного газу №3373/1718-БО-6 від 30.11.2017. В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 319,85 грн, 3 % річних в розмірі 258,03 грн. та інфляційні втрати в розмірі 697,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 року у справі №910/4730/20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, в зв`язку з тим, що відповідач повністю самостійно сплатив суму боргу, порушення строків оплати було незначним.

Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (споживач) укладено Договір постачання природного газу №3373/1718-БО-6 від 30.11.2017 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Згідно з п.3.7. Договору приймання-передача газу переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформляється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п.6.1. Договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа включно місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Судом встановлено, що позивачем поставлено відповідачу природний газ згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2017 на суму 21 197,62 грн; згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2017 на суму 20 628,30 грн; згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2018 на суму 36 445,87 грн; згідно акту приймання-передачі природного газу від 28.02.2018 на суму 30 667,28 грн; згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.03.2018 на суму 27 640,40 грн; згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.04.2018 на суму 3 899,83 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 та 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідачем здійснювалась оплата поставленого природного газу із порушенням встановленого Договором строку, що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 74 ГПК України на сторони покладено обов`язок доказування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання зобов`язання ним були проведені розрахунки з позивачем за поставлений природний газ у строки, встановлені Договором.

В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 319,85 грн, 3 % річних в розмірі 258,03 грн. та інфляційні втрати в розмірі 697,25 грн. за загальний період з 26.12.2017 по 29.05.2018 згідно долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який построчив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок позивача 3 % річних та інфляційних втрат, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 258,03 грн. та інфляційні втрати в розмірі 697,25 грн.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 8.2 Договору передбачено відповідальність за порушення строків оплати природного газу у вигляді пені в розмірі 16,4 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період існування заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, умовами Договору визначено відповідальність сторін у вигляді плати пені.

Судом перевірено розрахунок позивача пені, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пеню в розмірі 1 319,85 грн.

Заперечення відповідача з приводу наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій суд вважає необґрунтованими, з огляду на те, що відповідачем допущено прострочення оплати суми боргу, а відтак позивач має право на нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ) 3 % річних в розмірі 258 (двісті п`ятдесят вісім) грн 03 коп., інфляційні втрати в розмірі 697 (шістсот дев`яносто сім) грн 25 коп, пеню в розмірі 1 319 (тисячу триста дев`ятнадцять) грн 85 коп. та 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп - витрати зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.