ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1387/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)», Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка

про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою №14/4-2886-20 від 29.04.2020 року (вх. №1397/20 від 15.05.2020 року) до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» (далі - відповідач) про стягнення 247798,17 грн. заборгованості за Договором постачання природного газу №1875/1617-БО-17 від 28.10.2016 року, а саме: 167449,59 грн. основного боргу, 17475,92 грн. пені, 15660,47 грн. 3% річних, 47212,19 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу №1875/1617-БО-17 від 28.10.2016 року в частині оплати отриманого у 2016, 2017 роках природного газу на суму 167449,59 грн. Крім того, враховуючи несвоєчасну оплату отриманого у 2016, 2017 р.р. природного газу, позивачем, з посиланням на п. 8.2 Договору, нараховано відповідачу 17475,92 грн. пені та, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховано 15660,47 грн. 3% річних і 47212,19 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1387/20 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №401, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (правонаступником якого є - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») (за договором - постачальник) та Державним підприємством «Підприємство Бориспільської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№119)» (правонаступником якого є Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)») (за договором - споживач) 28.10.2016 року укладено Договір постачання природного газу №1875/1617-БО-17 з подальшими змінами, внесеними Додатковими угодами №1 від 28.10.2016 року, №2 від 22.11.2016 року, №3 від 30.12.2016 року, №5 від 30.01.2017 року (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1.,1.2 Договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору. Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетним установами/організаціями. За цим Договором постачається природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД , ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України) (п. 1.3. Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 61,0 тис.куб.м. (шістдесят одна тисяч куб.м.), у тому числі по місяцях (тис. куб. м.): жовтень - 1,0, листопад - 10,0, грудень - 13,0 (IV кв. 2016 р. - 24,0); січень - 15,0, лютий - 11,0, березень - 11,0 (І кв. 2017 р. - 37,0).

Відповідно до п. 3.1. Договору, постачальник передає споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТЗЕД , ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України) - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі природного газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу (п. 3.4. Договору).

Згідно п.п. 3.5., 3.6. Договору, споживач зобов`язується не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, подати постачальнику підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим Договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого не підписання акта.

Пунктами 5.1., 5.2 Договору передбачено, що ціна на природний газ визначається відповідно до п. 5.2 цього Договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни. Ціна за 1000 куб.м. природного газу за цим Договором з 01 жовтня 2016 року становить 5916,00 грн., крім того податок на додану вартість (20%) - 1183,20 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 7099,20 грн.

Додатковою угодою №1 від 28.10.2016 року до Договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. газу за цим Договором з 01 листопада 2016 року становить 6819,00 грн., крім того податок на додану вартість (20%) - 1363,80 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 8182,80 грн.

Додатковою угодою №2 від 22.11.2016 року до Договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. газу за цим Договором з 01 грудня 2016 року становить 7148,00 грн., крім того податок на додану вартість (20%) - 1429,60 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 8577,60 грн.

Додатковою угодою №3 від 30.12.2016 року до Договору сторони погодили, регульована ціна на природний газ (без врахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України), який постачається за цим Договором, визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 р. №758». Ціна за 1000 куб.м. газу за цим Договором з 23 грудня 2016 року становить 4942,00 грн., крім того податок на додану вартість (20%). До сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 5930,40 грн.

Відповідно до п. 5.5. Договору, загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п.п. 8.1, 8.2 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 12.1 Договору, Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 р. до 31 березня 2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, він передав у власність відповідача у листопаді, грудні 2016 року та січні 2017 року природний газ на загальну суму 191147,46 грн., що підтверджується підписаними з обох сторін та скріпленими печатками підприємств актами приймання-передачі природного від 30.11.2016 року, від 31.12.2016 року, від 31.01.2017 року, копії яких долучено до матеріалів справи.

Однак, відповідач свої зобов`язання за Договором з оплати отриманого природного газу виконав частково, сплативши 23697,87 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви довідками по операціям, сальдо «Підприємство ДКВС України (№119)» та банківською випискою.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором в частині оплати, за ним утворилась заборгованість у сумі 167449,59 грн.

Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду відповідач вказану заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача 167449,59 грн. заборгованості. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача за перед позивачем за переданий природний газ у листопаді, грудні 2016 року, січні 2017 року за Договором №1875/1617-БО-17 від 28.10.2016 року у сумі 167449,59 грн. не погашена, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 167449,59 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, оскільки, відповідач взяті на себе зобов`язання зі своєчасної оплати отриманого у листопаді, грудні 2016 року, січні 2017 року природного газу не виконав, позивач просить стягнути з відповідача 17475,92 грн. пені (за період з 27.12.2016 по 26.06.2017 у розмірі 4009,11 грн.; з 26.01.2017 по 25.07.2017 у розмірі 7630,12 грн.; за період з 28.02.2017 по 27.08.2017 у розмірі 5836,69 грн.), 15660,47 грн. 3% річних (за період з 27.12.2016 по 12.03.2020 у розмірі 3676,38 грн.; з 26.01.2017 по 12.03.2020 у розмірі 6876,16 грн.; за період з 28.02.2017 по 12.03.2020 у розмірі 5107,93 грн.), 47212,19 грн. інфляційних втрат (за період з 01.01.2017 по 29.02.2020 у розмірі 11328,81 грн.; з 01.02.2017 по 29.02.2020 у розмірі 20734,45 грн.; за період з 01.03.2017 по 29.02.2020 у розмірі 15148,93 грн.) нарахованих на заборгованість відповідача за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо з урахуванням дат виникнення заборгованості та фактичних оплат.

Договором визначено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 8.2 Договору).

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено статтею 3 зазначеного Закону.

Умовами Договору №1875/1617-БО-17 від 28.10.2016 року передбачено інший розмір відсотків штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, а саме, 21% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач невчасно розрахувався за переданий йому природний газ у листопаді, грудні 2016 року, січні 2017 року, допустивши прострочення, що ним не спростовано. Отже, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений п. 6.1 Договору, відповідач допустив порушення зобов`язання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вони є арифметично вірними, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому, вимоги про стягнення 17475,92 грн. пені, 15660,47 грн. 3% річних, 47212,19 грн. інфляційних втрат, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» про стягнення 247798,17 грн. заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, буд. 1, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) 167449 (сто шістдесят сім тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. 59 коп. основного боргу, 17475 (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн. 92 коп. пені, 15660 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 47 коп. 3% річних, 47212 (сорок сім тисяч двісті дванадцять) грн. 19 коп. інфляційних втрат та 3716 (три тисячі сімсот шістнадцять) грн. 97 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць