ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

10 вересня 2020 року м.Харків Справа № 913/471/20

Провадження №7/913/471/20

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Тацій О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали господарської справи №913/471/20 за позовом Фермерського господарства «Васильок 2018» (92602, Луганська область, Сватівський район, м. Сватове, квартал Мирний, буд. 13, кв. 4, ідентифікаційний код 21809154)

до відповідача-1 - Селянського фермерського господарства «Агродар» (92621, Луганська область, Сватівський район, селище Новоселівське, вул. Придорожня, будинок б/н, ідентифікаційний код 30254677)

відповідача-2 - державного реєстратора Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Людмили Борисівни (92600, Луганська область, м. Сватове, м-н Злагоди, 25)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

Без повідомлення та виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.08.2020 року у справі №913/349/20 ухвалено роз`єднати позовні вимоги, виділивши в самостійні провадження позовні вимоги Фермерське господарство «Васильок 2018» до Селянського фермерського господарства «Агродар» та державного реєстратора Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Людмили Борисівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 , про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора щодо державної реєстрації іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема:

- позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора суб`єкта державної реєстрації прав - Сватівської районної державної адміністрації Дудник Людмили Борисівни щодо державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :26:005:0121 (номер запису про інше речове право в ЄДРРПНМ - 30947784, індексний номер рішення: 46225402) на підставі спірного договору інвестування, укладеного нібито між ФГ «Васильок» та СФГ «Агродар» відносно даної земельної ділянки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , виділено в самостійне провадження.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.08.2020 року, головуючою суддею у справі №913/471/20 визначено суддю Тацій О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.08.2020 року прийнято до свого провадження господарську справу №913/471/20, ухвалено справу №913/471/20, яка є справою незначної складності, визнати малозначною, та здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.03.2014 року між ОСОБА_1 (орендодавець за договором) та СФГ «Васильок» (орендар за договором) укладено договір оренди землі №17, за яким орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Куземівської сільської ради (п. 1.1 договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 11,1845 га, яка має кадастровий номер :26:005:0121 (п. 2.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору, договір складено сторонами терміном на 10 років.

На виконання умов договору орендодавцем було передано, а орендарем прийнято вказану земельну ділянку, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 15.03.2014 року № 17, засвідчена підписами сторін та скріплена печаткою СФГ «Васильок».

Крім того, в матеріалах справи наявна копія договору інвестування б/н від 26.12.2017 року між СФГ «Васильок» та СФГ «Агродар», за яким об`єктом інвестиційної програми (об`єктом інвестування) є земельна ділянка загальною площею 11,1845 гектарів ріллі, що розташована на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області, кадастровий номер :26:005:0121.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що державним реєстратором Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Л.Б. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 46225402 від 29.03.2019 року) було зроблено запис щодо речового права у СФГ «Агродар» на вказану земельну ділянку. Дане право виникло на підставі договору інвестування від 26.12.2017 року між СФГ «Васильок» та СФГ «Агродар» та строк його дії становить з 26.12.2017 року до 09.04.2024 року.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 04.11.2019 року у справі №913/420/19 у задоволенні позову Фермерського господарства "Васильок-2018" до Селянського фермерського господарства «Агродар» про визнання недійсним договору інвестування від 26.12.2017 відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 року апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Агродар» на рішення Господарського суду Луганської області від 04.11.2019 у справі № 913/420/19 залишено без задоволення. Так, у постанові від 04.02.2020 року вказано, що позивач не звернув уваги на те, що договір від 26.12.2017 не пройшов державної реєстрації у встановленому порядку. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), в зв`язку з чим у задоволенні позову про визнання недійсним договору від 26.12.2017 відмовлено.

Тобто, судом встановлено факт неукладення договору інвестування від 26.12.2017 року.

Постановою Верховного Суду від 17.06.2020 року постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 року та рішення Господарського суду Луганської області від 04.11.2019 року у справі № 913/420/19 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Так, у своїй постанові Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій, визнаючи спірний договір неукладеним, не врахували положень статті 638 ЦК України; не з`ясували наявності правових підстав, визначених чинним законодавством, для висновку про неукладеність договору; не врахували доцільності та необхідності визнання неукладеним договору суборенди через відсутність державної реєстрації, при тому що сторони намагалися його приховати, укладаючи договір про інвестиційну діяльність.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.07.2020 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За наведеною нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати:

1) чим обумовлюється неможливість розгляду справи;

2) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом.

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст. 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2020 року у справі №925/1247/19).

Суд, дослідивши матеріали справи та врахувавши наведені положення процесуального законодавства, зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що державним реєстратором в порушення положень Законк України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» безпідставно здійснено державну реєстрацію речових прав на вказану земельну ділянку на підставі «так званого» договору інвестування.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, предметом спору у справі №913/420/19 є вимога Фермерського господарства "Васильок-2018" до Селянського фермерського господарства «Агродар» про визнання недійсним договору інвестування від 26.12.2017 року.

На підставі даного договору інвестування державним реєстратором винесено рішення про державну реєстрацію речових прав та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з положеннями п.п. 1,2) ч. 1, ч. 2 ст. 395 ЦК України, речовими правами на чуже майно є, зокрема, право володіння та право користування (сервітут). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ч. 1 ст. 398 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі статтею 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття відповідного речового права, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права речового права, що унеможливлює ототожнення факту набуття відповідного речового права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи певного речового права, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою їх виникнення, такої підстави закон не передбачає (подібна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 24.01.2020 року у справі №910/10987/18).

Предмет спору у справі №913/471/20 пов`язаний з предметом спору у справі №913/420/19, оскільки вирішення питання про недійсність договору інвестування, який став підставою для винесення державним реєстратором рішення про державну реєстрацію, яке є предметом оскарження у межах справи №913/471/20, є підставою для його скасування. Тобто предмет спору у справі №913/420/19 є первинним по відношенню до предмету спору у справі №913/471/20.

Отже, зважаючи на наведені норми та позицію Верховного Суду, беручи до уваги предмет спору у даній справі - визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за відповідачем-1 речового права на земельну ділянку, враховуючи, що дослідження обставин набуття відповідачем-1 відповідного речового права потребуватиме встановлення підстави, на якій відповідач-1 набув таке право, тобто - дослідження договору інвестування, правомірність та дійсність (недійсність) якого є предметом спору у справі №913/420/19, господарський суд, виходячи з встановленого п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України обов`язку сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, приходить до висновку про необхідність та доцільність з власної ініціативи зупинити провадження у даній справі №913/471/20 на підставі п. 5 ч. 1 статті 227 ГПК України до набрання законної сили судовим рішенням у справі №913/420/19.

Згідно зі статтею 117 ГПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 227, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №913/471/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №913/420/19.

2. Запропонувати учасникам справи повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі із наданням доказів, що підтверджують їх обставини.

3. Копію ухвали негайно надіслати сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк встановлені ст.ст. 254-256 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу суду складено та підписано 10.09.2020 року.

Суддя О.В. Тацій