ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2639/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕМФЛОТ» (Київська обл., Обухівський район, м. Українка)

до Головного управління Національної поліції в Київській області (м. Київ) та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (м. Київ)

про відшкодування завданих збитків в розмірі 2 252 121,89 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕМФЛОТ» (далі - позивач) подало до суду позов до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі відовідач 1) та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі відповідач 2) про відшкодування завданих збитків в розмірі 2 252 121,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт знищення навантажувача, що заподіяло шкоду у великих (в особливо великих) розмірах, вчинене шляхом підпалу і знищення майна, на яке накладено арешт та відкриті кримінальні провадження. Позивач стверджує, що є достатньо підстав вважати, що матеріальні збитки були завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є всі підстави для застосування п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Оглянувши зміст позовної заяви та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, у п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено вимоги щодо змісту позовної заяви, серед яких вказано, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Натомість з позовних матеріалів вбачається, що вимог п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивачем не дотримано.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, якою затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З огляду на вказане, а також п.п. 59, 61 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 вбачається, що належним доказом відправлення сторонам позовної заяви та доданих до неї документів є не лише опис вкладень в поштовий конверт, але й документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), подані суду в оригіналі.

При цьому, у Правилах надання послуг поштового зв`язку вказано, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Однак, оглянувши подані позивачем до суду докази направлення відповідачу позовних матеріалів, суд встановив, що у описі вкладення відсутня відмітка працівника поштового зв`язку про номер поштового відправлення.

Водночас слід зазначити, що накладна не є розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, а лише засвідчує факт оформлення документів, наданих відправником для подальшого пересилання адресату.

З огляду на викладене, суд встановив, що при звернення до суду з даним позовом, позивач в порушення п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України не додав до позовної заяви розрахункового документу (фіскального чи касового чеку, розрахункової квитанції тощо) як доказу на підтвердження факту надання йому 09.09.2020 послуг поштового зв`язку та належним чином оформленого опису вкладення у конверт, що вказує на те, що належних та достатніх доказів про надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а саме відповідачу, позовні матеріали не містять.

Разом з тим, суд вказує, що згідно з вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17 спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Таким чином, в даному випадку на розгляд господарського суду передані позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, що перебувають у площині цивільних правовідносин, що не регулюються нормами КПК України (про це зазначає позивач у своїй позовній заяві).

За таких обставин, п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» на зазначені позовні вимоги з наведених у позові підстав не розповсюджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовної заяви майнового характеру у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 складає 2102,00 грн.

Враховуючи заявлені позивачем вимоги та ціну позову у розмірі 2 252 121,89 грн, суд дійшов висновку, що за подання даного позову судовий збір має бути сплачений позивачем у розмірі 33 781,83 грн (2 252 121,89 грн x 1,5% = 33 781,83 грн).

Однак, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України позивачем доказів сплати судового збору до позовної заяви не додано.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору, підтвердження щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, належним чином оформленого опису вкладення у конверт та розрахункового документу, як доказу на підтвердження факту надання позивачу 09.09.2020 послуг поштового зв`язку.

На підставі викладеного та керуючись п. 8 ч. 3 ст. 162, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172, 174 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕМФЛОТ» б/н від 02.09.2020 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «СЕМФЛОТ», протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «СЕМФЛОТ», що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Суддя В.М. Антонова