РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2020Справа № 910/1191/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д. С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент"

до ОСОБА_1

про стягнення 6496125 грн.

за участі представників:

від позивача: Довжик Д.В., Клим В.І., адвокати,

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі своїми діями в розмірі 6496125 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час перебування ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ "Земельний девелопмент" останньою відчужено нерухоме майно, загальна вартість якого оцінена в 6496125 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Зазначена ухвала суду вручена відповідачу, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак у визначений судом строк відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

28.05.2020 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 02.07.2020 прийнято до розгляду заяви позивача від 01.07.2020 про зменшення розміру позовних вимог та повернення судового збору.

Ухвалою суду від 06.08.2020 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" від 01.07.2020 про зменшення розміру позовних вимог та повернення судового збору залишені без розгляду.

Одночасно, протокольною ухвалою суду від 06.08.2020 прийнято до розгляду заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог та повернення судового збору. Відтак, у подальшому розгляд справи здійснюється в межах пред`явлених позовних вимог на суму 633750 грн.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Представник відповідача до судового засідання 03.09.2020 не з`явився, однак жодних мотивованих обставин, що перешкоджають представнику відповідача з`явитися в судове засідання останнім не наводилося.

Суд зауважує, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, при цьому участь учасників справи в судовому засіданні 03.09.2020 судом обов`язковою не визнавалась.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 924/369/19.

Дана справа розглянута з урахуванням пункту 4 розділу Х прикінцевих положень ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" в особі директора ОСОБА_1, яка діє на підставі Статуту, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафта-Поділля", як покупцем, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля-В", укладено наступні договори купівлі-продажу майнових прав, а саме:

- від 10.01.2017 № 7/6, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються є об`єкт нежитлової нерухомості - магазин товарів повсякденного попиту, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164. Нерухомість (приміщення) знаходиться в цокольному поверсі за номером № 4-Н-венткамера, площею 11,8 кв.м. Загальна площа приміщення згідно договору складає - 11,8 м.кв. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 5000 грн. (пункт 3.1 договору);

- від 10.01.2017 № 7/1, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164, з наступними характеристиками: комора № 5, загальною площею 7,2 кв.м. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 1000 грн. (пункт 3.1 договору);

- від 10.01.2017 № 7/5, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164, з наступними характеристиками: комора № 115 Н, загальною площею 1,2 кв.м. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 1000 грн. (пункт 3.1 договору);

- від 10.01.2017 № 7/3, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164, з наступними характеристиками: комора № 19 Н, загальною площею 1,2 кв.м. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 1000 грн. (пункт 3.1 договору);

- від 10.01.2017 № 7/2, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164, з наступними характеристиками: комора № 8 Н, загальною площею 7,3 кв.м. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 1000 грн. (пункт 3.1 договору);

- від 10.01.2017 № 7/4, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164, з наступними характеристиками: комора № 20 Н, загальною площею 1,1 кв.м. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 1000 грн. (пункт 3.1 договору);

- від 08.12.2016 № 214, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються, є об`єкт нежитлової нерухомості (приміщення № 120, площею 5,2 кв.м.), розташований в об`єкті капітального будівництва на першому поверсі за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164, і складається з приміщень площею 5,2 кв.м. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 2000 грн. (пункт 3.1 договору);

- від 08.12.2016 № 219, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються, є об`єкт нежитлової нерухомості (приміщення № 127 - кабінет, площею 2,7 кв.м.), розташований в об`єкті капітального будівництва на першому поверсі за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164, і складається з приміщень площею 2,7 кв.м. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 1000 грн. (пункт 3.1 договору);

- від 08.12.2016 № 212, відповідно до пункту 1.2 якого об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються, є об`єкт нежитлової нерухомості (приміщення № 118 - офісне приміщення, площею 14,2 кв.м.), розташований в об`єкті капітального будівництва на першому поверсі за будівельною адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 164, і складається з приміщень площею 14,2 кв.м. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 7000 грн. (пункт 3.1 договору).

Водночас, позивач зазначив, що ринкова вартість 1 кв.м. відчужених об`єктів нерухомості становила 12500 грн. відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр експертиз та бізнесу «Капітал-Інвест».

Таким чином, ринкова вартість всіх об`єктів нерухомості за вищенаведеними договорами купівлі-продажу майнових прав становила 648750 грн., у той час як продаж майнових прав на вказане майно відповідачем здійснено на загальну суму 15000 грн., що на 633750 грн. менше реальної ринкової вартості цих об`єктів.

Крім того, позивачем в Аудиторській фірмі «Слауді і К» замовлялося проведення експертного дослідження, за висновком від 05.11.2018 № 05-03/118 якого експерт Пічкур В.М. встановив, що загальний розмір завданих позивачу збитків від відчуження на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-Поділля" майнових прав на приміщення за заниженими цінами за договорами купівлі-продажу, у тому числі від 08.12.2016 № 212, № 219, № 214 та від 10.01.2017 № 7/6, № 7/1, № 7/5, № 7/3, № 7/2, № 7/4 становить 6506300 грн. При цьому, експерт виходив із опосередкованої ринкової вартості 1 кв.м. станом на кінець 2016 року в розмірі 12500 грн.

Як убачається з вищенаведених договорів, останні від ТОВ "Земельний девелопмент" укладені директором ОСОБА_1 на підставі статуту.

Згідно з пунктом 8.15 (у редакції, чинній на момент укладення спірних правочинів) статуту управління поточною (оперативною) діяльністю товариства здійснює його одноосібний виконавчий орган - директор. Директор самостійно вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частини перша та третя статті 92 ЦК України).

Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (частина четверта статті 92 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 89 ГК України (у редакції станом на момент укладення оспорюваних договорів) управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

За пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Таким чином, у відносинах із третіми особами від імені юридичної особи завжди діятиме певна особа, через яку вчиняються юридично значимі дії, а воля цієї особи на вчинення правочину, реалізована нею через волевиявлення від імені юридичної особи, може передбачати настання невигідних для останньої наслідків, бажати чи свідомо допускати їх настання.

Отже, за змістом частин першої, третьої та четвертої статті 92 ЦК України, частин першої та другої статті 89 ГК України, пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» орган юридичної особи, який діє одноособово, має повноваження щодо представництва юридичної особи (з можливістю їх обмеження відповідно до установчих документів чи закону), створює, змінює припиняє цивільні права та обов`язки юридичної особи, тому підпадає під поняття представництва, наведене у статті 237 ЦК України.

При цьому орган юридичної особи, який діє одноособово, усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам та волевиявленню юридичної особи, яку представляє, передбачає настання невигідних для останньої наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання.

Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно.

Окрім того, такі правовідносини мають довірчий характер між підприємцем (товариством) і його посадовою особою, протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.

Наведеними вище положеннями статті 92 ЦК України та статті 89 ГК України передбачено відповідальність членів органу юридичної особи, її посадових осіб, в тому числі її керівника, якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи.

Отже, між юридичною особою та її посадовою особою виникають правовідносини, що ґрунтуються на акті юридичної особи, передбачають права та обов`язки сторін у цих правовідносинах, зокрема відповідальність представника за неналежне здійснення представництва.

За наведених обставин справи в їх сукупності суд дійшов висновку про доведення позивачем протиправної поведінки відповідача, як посадової особи позивача, що полягала у неналежному та недобросовісному виконанні нею від імені товариства дій по укладенню договорів купівлі-продажу майнових прав по заниженій вартості, що призвело до завданню товариству збитків.

Розмір збитків у сумі позивачем належним чином доведено та обґрунтовано на підставі висновку експертного дослідження, за яким загальна вартість відчужених відповідачем майнових прав на нерухоме майно за договорами від 08.12.2016 № 212, № 219, № 214 та від 10.01.2017 № 7/6, № 7/1, № 7/5, № 7/3, № 7/2, № 7/4 становила 15000 грн., у той час як ринкова вартість всіх об`єктів нерухомості за вищенаведеними договорами купівлі-продажу майнових прав становила 648750 грн. Таким чином, відповідачем нанесені збитки товариству в розмірі 633750 грн., на спростування чого відповідачем жодних доказів до матеріалів справи не надано.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення в діях відповідача, що призвело до завданню позивачу збитків у розмірі 633750 грн., у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

При цьому, оскільки позивач зменшував розмір позовних вимог та заявляв відповідне клопотання про повернення судового збору в цій частині, суд дійшов висновку повернути позивачу на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір» з державного бюджету 87935,64 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, офіс 9; ідентифікаційний код 36995596) 633750 (шістсот тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. збитків, а також 9506 (шість тисяч п`ятсот шість) грн. 25 коп. витрат зі сплати судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, офіс 9; ідентифікаційний код 36995596) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 87935 (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 64 коп., сплачений за платіжним дорученням від 24.01.2020 № 436.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 08.09.2020 року.

Суддя К.В. Полякова