ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1913/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "Держпром" (61022, м. Харків, м-н. Свободи, 5, Держпром, 9 під`їзд, 2 поверх; ідент. код 04014097)

до Комунального підприємства "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" (61022, м. Харків, м-н. Свободи, 5, Держпром, 1 під`їзд, 5 поверх, кімн. №№ 3-7; ідент. код 30234289)

про розірвання договору оренди, виселення з нежитлових приміщень та стягнення 142153,90 грн.

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, обласне комунальне виробничо-експлуатаційне підприємство "Держпром", 16.06.2020 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі", в якій просить суд: стягнути з Комунального підприємства "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" загальну заборгованість у розмірі 142 153,90 грн., з яких: 1 758,06 грн. заборгованість за договором оренди комунального майна № 762 від 20.10.2010 року; 140 395,84 грн. заборгованість за Договором № 762/19 О від 05.03.2019 про відшкодування витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна; розірвати договір оренди комунального майна № 762 від 20 жовтня 2010 року, укладений між Обласним комунальним виробничо-експлуатаційним підприємством "Держпром" та Комунальним підприємством "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі"; виселити КП "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" з нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: м. Харків, м-н Свободи, 5, будинок Держпром, під`їзд № 1, поверх № 5, кімнати №№ 3, 4, 5, 6, 7, загальною площею 120,43 кв. м. та передати їх Обласному комунальному виробничо-експлуатаційному підприємству "ДЕРЖПРОМ".

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання КП "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" зобов`язань за договором оренди комунального майна № 762 від 20.10.2010 року та договором № 762/19 О від 05.03.2019 про відшкодування витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна в частині сплати передбачених договорами платежів. В якості правових підстав посилається на норми статей 525, 530, 610, 611, 612, 629, 651, 653, 782 ЦК України. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2020 р. позовну заяву без руху у зв`язку з ненаданням позивачем доказів сплати судового збору в розмірі 4204,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.07.2020 прийнято позовну заяву ОКВЕП "Держпром" до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1913/20, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 05.08.2020 р. було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 02.09.2020 р. о 10:30, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

Позивача явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, у наданому 02.09.2020 до канцелярії суду клопотанні (вх. 20080), представник позивача просить суд відкласти розгляд справи з посиланням на постанову КМУ від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19".

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що позивач не обмежений законодавством при виборі особи, уповноваженої представляти його інтереси та позивачем не доведено, що неможливість представника позивача з`явитися у судове засідання перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому судом враховано, що у клопотанні про відкладення розгляду справи не назначено обставин які перешкоджають розгляду справи по суті та не наведено доказів, які можуть бути подані у майбутньому та не були надані до суду у встановлений законом строк з об`єктивних причин.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, в судове засідання не з`явився, про факт відкриття провадження у справі та про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку приписів ст. 120, 242 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, явку якого в судове засідання не було визнано обов`язковою, суд дійшов висновку, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

20 жовтня 2010 року між Обласним комунальним виробничо-експлуатаційним підприємством "Держпром" (позивач, орендодавець) та Комунальним підприємством "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" (відповідач, орендар) було укладено Договір №762 оренди комунального майна.

Факт передачі майна відповідачу в оренду підтверджується актом прийому - передачі орендованого майна, підписаним сторонами 20.01.2010 р., за яким відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення, що розташовані за адресою м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, 1 під`їзд, 5 поверх, кімн. №№3-8, 10-11 загальною площею 227,29 кв.м.

Додатковою угодою № 1 від 11.01.2011 до Договору оренди комунального майна №762 від 20 жовтня 2010 року було встановлено, що орендодавцем по договору оренди комунального майна №762 від 20 жовтня 2010 року, у зв`язку перейменуванням юридичної особи, є Обласне комунальне виробничо-експлуатаційне підприємство "Держпром".

Згідно п. 1.1 договору оренди № 762 від 20 жовтня 2010 року в редакції Додаткової угоди № 24 від 16.08.2019 було змінено загальну площу та номери кімнат орендованого приміщення, а саме: майно загальною площею 120,43 кв. м., в т. ч. місця спільного користування загальною площею 43,23 кв. м., розташоване за адресою: м. Харків, м-н Свободи, 5, під`їзд № 1, поверх № 5, кімнати №№ 3, 4, 5, 6, 7 та продовжено строк дії договору оренди до 21.06.2022 р.

В п. 3.1. Договору № 762 від 20.10.2010 року у редакції Додаткової угоди № 26 від 18.12.2019, сторонами було узгоджено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що знаходиться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, та пропорцій її розподілу, затвердженої рішенням обласної ради від 01 березня 2012 року № 368 - VI і відповідно вартість на 2019 рік становить 15757,06 грн., окрім того ПДВ 20 % - 3151,41 грн., а разом з ПДВ 20% - 18 908,47 грн. (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісім грн. 47 коп.) з урахуванням ПДВ і буде сплачено за рахунок бюджетної фінансової підтримки з обласного бюджету.

Відповідно до п. 3.7. Договору № 762 від 20.10.2010 року у редакції Додаткової угоди № 17 від 27.01.2017, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п.3.3. Договору № 762 від 20.10.2010 року у редакції Додаткової угоди № 25 від 22.10.2019, сторонами унормовано, що 100 % орендної плати спрямовується орендодавцю щомісячно не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним на підставі розрахунків та актів наданих послуг на поточний рахунок № НОМЕР_1 в AT "АЛЬФА-БАНК".

Пунктом 5.2. Договору визначено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Крім того, судом встановлено, що 02.02.2016 року між сторонами спору підписано додаткову угоду № 12 до Договору № 762 від 20.10.2010 року, якою, зокрема розділ 10 договору оренди доповнено п. 10.14 наступного змісту: "Договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі наявності у орендаря заборгованості більше ніж за 1 місяць за договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна, укладеним згідно пункту 5.9 цього договору."

Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом всього терміну дії договору оренди належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, однак, в порушення умов спірного договору, зокрема п.п. 3.1, 3.3. 5.3. договору, відповідач не у повному обсязі сплачував орендну плату за користування майном за період з березня по квітень 2020 р., у зв`язку з чим за ним обліковується за цей період заборгованість, а саме:

- орендна плата за березень 2020 року становить 877,70 грн. разом з ПДВ; сума орендної плати за попередній місяць (лютий 2020 - 870,74 грн.) була помножена на індекс інфляції за березень 2020 року, який складав 100,8%; прострочення оплати настало 21.04.2020;

- орендна плата за квітень 2020 року становить 884,72 грн. разом з ПДВ; сума орендної плати за попередній місяць (березень 2020 - 877,70 грн.) була помножена на індекс інфляції за квітень 2020 року, який складав 100,8%; прострочення оплати настало 21.05.2020.

Одночасно позивач вказує, що на виконання п. 5.8. договору, сторонами було проведено звіряння взаємних розрахунків станом на 01.06.2020 р. та складено відповідний акт звіряння взаємних розрахунків, згідно з яким заборгованість відповідача з орендної плати станом на 01.06.2020 р. становить 1758,06 грн.

Крім того, 05 березня 2019 року між Виробничо - експлуатаційним підприємством "Держпром" (позивач, балансоутримувач) та Комунальним підприємством "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" було укладено Договір № 762/19 О по відшкодуванню витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна, відповідно до умов якого балансоутримувач забезпечує утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (нежитлових приміщень), що знаходиться за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, будинок Держпром, загальною площею 120,43 кв.м., під`їзд № 1, поверх № 5, кімн. №№ 3, 4, 5 ,6, 7, а також утримання прибудинкової території, а орендар відшкодовує витрати балансоутримувача на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна пропорційно до займаної ним загальної площі в цій будівлі.

Додатковою угодою № 5 від 28.12.2019 було подовжено термін дії договору № 762/19 О по відшкодуванню витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна по 31 грудня 2020 року.

Згідно з п. 2.2 Договору № 762/19 О по відшкодуванню витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна у редакції додаткової угоди № 3 від 22.10.2019 р., відповідач зобов`язався перераховувати суму витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги) Балансоутримувачу щомісячно протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 10 числа поточного місяця по 10 число наступного місяця на підставі розрахунків та актів наданих послуг. Сума витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги) перераховуються на поточний рахунок Балансоутримувача.

Відповідно до п. 3.1 договору, балансоутримувач зобов`язався виконувати роботи, пов`язані з обслуговуванням орендованого майна і прибудинкової території, та створення умов для здійснення управлінської діяльності Орендаря згідно з вимогами чинного законодавства.

Як зазначає позивач, станом на 01.09.2019 р. заборгованість відповідача за утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна була відсутня.

Відповідно до Додаткової угоди №4 до Договору №762/19 О від 05.03 2019 «Остаточна вартість цього договору визначається за понесені витрати Балансоутримувачем з урахування змін цін та тарифів на послуги по утриманню та експлуатаційному обслуговуванню орендованого комунального майна».

Так, відповідно до п. 2.1 Договору № 762/19 О, орендар зобов`язується відшкодовувати (сплачувати) Балансоутримувачу, пропорційно займаної загальної площі, суми витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги).

Сторонами договору було погоджено розмір витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги) пропорційно займаної загальної площі, які складають 101,21 грн. за 1 кв. м загальної площі, що становить на місяць 101,21 грн. х 120,43 кв. м = 12 188,72 грн. При цьому, позивач відповідно до розділу V Податкового кодексу України нараховує ПДВ 20% на витрати з експлуатаційного обслуговування орендованого майна як платник податку на додану вартість, що складає 2 437,74 грн.

Таким чином, на виконання умов договору, позивачем у період з 01 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року було забезпечено обслуговування орендованого майна, загальна вартість витрат позивача склала 58 505,84 грн., що підтверджується відповідними актами наданих послуг та рахунками-фактурами.

29.05.2020 р. сторонами було підписано Додаткову угоду № 7 до Договору № 762/19 О від 05.03.2019, за умовами якої сторонами договору було погоджено, що з 1 січня 2020 року новий розмір витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна (експлуатаційні послуги) пропорційно займаної загальної площі, які складають 147,07 грн. за 1 кв. м загальної площі, що становить на місяць 113,33 грн. х 120,43 кв. м - 13 648,33 грн., окрім того ПДВ 20% - 2 729,67 грн.

Таким чином, загальна сума до сплати у 2020 році щомісяця становить 16 378,00 грн.

Позивачем у період з січня 2020 року по травень 2020 року було забезпечено обслуговування орендованого майна, загальна вартість витрат позивача склала 81 890,00 грн., що підтверджується відповідними актами наданих послуг та рахунками-фактурами.

За таких підстав, з матеріалів справи свідчить та не спростовано відповідачем, що позивач свої зобов`язання по вказаному договору № 762/19 О по відшкодуванню витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна виконав у повному обсязі та належним чином Втім, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього за період з вересня 2019 по травень 2020 р. включно утворилась заборгованість яка становить:

- 58 505,84 грн. заборгованості за період з 01.09.2019 р. по 31.12.2019 р.;

- 81 890,00 грн. заборгованості за період за січень 2019 року - травень 2019 року.

Таким чином, щодо невиконання орендарем обов`язків взятих на себе за договором оренди в частині оплати орендних платежів та пропорційного відшкодування витрат на утримання орендованого майна, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і стали підставою для звернення з даним позовом до суду з вимогою про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути займане приміщення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору - стаття 611 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" регламентовано, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями частин 1, 2 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Частиною 3 статті 18 Законом України "Про оренду державного та комунального майна" визначений обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, положення якої крім іншого кореспондується з частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України та частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України.

Судом визнано, що відповідачем неналежним чином виконуюся договірні зобов`язання щодо перерахування орендних платежів та витрати на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого майна, у зв`язку з чим за період з березня по квітень 2020 р. існує заборгованість з орендної плати у розмірі 1 758,06 грн. та за період з вересня 2019 по травень 2020 - заборгованість на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна у розмірі140395,84 грн. Зазначені позивачем обставини, підтверджені матеріалами справи та відповідачем не спростовані.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати орендних платежів та відшкодування витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна, або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати вищезазначених платежів на загальну суму 142153,90 грн.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 142153,90 грн. заборгованості задовольнити.

Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав передбачених законодавчими актами України.

Крім того, у п. 10.14 договору оренди № 762 від 20.10.2010 року, в редакції додаткової угоди № 12 сторонами узгоджено, що договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі наявності у орендаря заборгованості більше ніж за 1 місяць за договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна, укладеним згідно пункту 5.9 цього договору.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що відповідач не вносив плату за користування орендованим приміщенням принаймні 2 місяці та плату відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна у строк що перевищує 9 місяці та позивачем скористався правом унормованим сторонами у п. 10.14 договору оренди та висунуто вимогу про дострокове розірвання договору оренди.

Невиконання зазначеної вимоги та систематичне невиконання зобов`язань по внесенню орендних платежів та відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна за спірним договором з боку відповідача й стало підставою для пред`явлення вимоги про розірвання вказаного договору оренди та повернення орендованого майна.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про розірвання договіру оренди комунального майна № 762 від 20 жовтня 2010 року, правомірна та обґрунтована, така що підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Згідно ч.1. ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктами 10.8 договору оренди сторонами узгоджено питання повернення майна у разі припинення або розірвання цього договору.

За таких обставин, господарський суд вважає позовну вимогу позивача щодо звільнення та повернення орендованого майна обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи, не спростовані відповідачем і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись ст. 129 ГПК України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 6306,00 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд у повному обсязі.

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Стягнути з Комунального підприємства "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" (61022, м. Харків, м-н. Свободи, 5, Держпром, 1 під`їзд, 5 пов., кімн. №№3-7, ідент. код 30234289, р/р НОМЕР_2 в "Мегабанк", НОМЕР_3, НОМЕР_4 в УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова) на користь Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "ДЕРЖПРОМ" (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 9 під`їзд, 2 поверх, р/р НОМЕР_1 в АТ "Альфа-банк", МФО 300346, ідент. код 04014097) 1758,06 грн. боргу за договором оренди комунального майна №762 від 20.10.2010 року; 140 395,84 грн. боргу за Договором №762/19 О від 05.03.2019 про відшкодування витрат на утримання та експлуатаційне обслуговування орендованого комунального майна.

3. Розірвати договір оренди комунального майна №762 від 20 жовтня 2010, укладений між Обласним комунальним виробничо-експлуатаційним підприємством "Держпром" (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 9 під`їзд, 2 поверх, ідент. код 04014097) та Комунальним підприємством "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 1 під`їзд, 5 пов., кімн. №№3-7, ідент. код 30234289).

4. Виселити з Комунальне підприємство "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 1 під`їзд, 5 пов., кімн. №№3-7, ідент. код 30234289) з нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: м. Харків, м-н Свободи, 5, будинок Держпром, під`їзд № 1, поверх № 5, кімнати №№ 3, 4, 5, 6, 7, загальною площею 120,43 кв. м. та передати їх Обласному комунальному виробничо-експлуатаційному підприємству "ДЕРЖПРОМ" (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 9 під`їзд, 2 поверх, ідент. код 04014097)

5. Стягнути з Комунального підприємства "Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" (61022, м. Харків, м-н. Свободи, 5, Держпром, 1 під`їзд, 5 пов., кімн. №№3-7, ідент. код 30234289) на користь Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "ДЕРЖПРОМ" (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 9 під`їзд, 2 поверх, ідент. код 04014097) витраті зі сплати судового збору в розмірі 6306,00 грн.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "07" вересня 2020 р.

Суддя М.І. Шатерніков