ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 924/817/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 (Мельник О.В., Грязнов В.В., Розізнана І.В.) та рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.01.2019 (Димбовський В.В.) у справі № 924/817/18

за позовом Заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" про витребування земельних ділянок із незаконного володіння

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. Заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури (далі - Прокурор) звернувся в Господарський суд Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" (далі - Відповідач) про витребування з незаконного володіння Відповідача земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0117, :04:002:0115, :04:002:0112, :04:002:0121, переданих для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні земельні ділянки вибули з державної власності на користь чотирьох фізичних осіб поза волею Держави та, в подальшому, відчужені Відповідачу. Фізичні особи отримали у приватну власність спірні земельні ділянки за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, що суперечить частині 1 статті 116 ЗК України та стаття 321 ЦК України.

Щодо представництва інтересів Держави в особі Позивача, Прокурор зазначає, що на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів Держави в суді у виключних випадках і в порядку, встановленому законом. Прокурор здійснює представництво інтересів Держави в разі порушення або загрози порушення таких інтересів, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Враховуючи те, що від імені Держави повноваження власника спірних земельних ділянок, які вибули з державної власності поза волею Держави, здійснює Позивач та те, що вказаним органом державної влади не вживались заходи щодо повернення землі, тому позовні вимоги заявлено Прокурором.

Короткий зміст оскаржуваного рішення, ухваленого судом першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 08.01.2019 в позові відмовлено.

4. Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи недоведеність того, що спірні земельні ділянки вибули з державної власності без спрямованості волі Держави в особі уповноваженого органу на таке вибуття, суд не вбачає підстав для витребування вказаних в позові земельних ділянок у Відповідача для передання на користь Держави в особі Позивача. Також, суд зазначив, що Прокурор при зверненні з позовом належним чином не обґрунтував свідоме зволікання уповноваженого органу щодо захисту своїх прав та інтересів.

Короткий зміст оскаржуваної постанови, прийнятої судом апеляційної інстанції

5. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.01.2019 змінено в мотивувальній частині шляхом викладення його в редакції постанови. В іншій частині рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.01.2019 залишено без змін.

6. Постанова суду мотивована тим, що, вирішуючи спір у даній справі, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для представництва Прокурором інтересів Держави та відмову у позові, однак, всупереч вимогам чинного законодавства, також розглянув заявлений Прокурором позов по суті. Здійснивши аналіз норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Позивач має право звертатися до суду з позовом, предметом якого є вимоги, заявлені у даній справі, оскільки є органом виконавчої влади, через який Держава реалізовує своє право державної власності на спірні земельні ділянки. Звертаючись з даним позовом до суду, Прокурор взяв до уваги лише функції посадових осіб Держгеокадастру та його територіальних органів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, не надавши жодної оцінки його правам як органу виконавчої влади, який виконує функції розпорядника відповідних земель від імені власника, яким є Держава Україна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги Прокурора

7. Прокурор подав касаційну скаргу на рішення та постанову судів попередніх інстанцій, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи Прокурора, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

8. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо непідтвердження Прокурором підстав для представництва інтересів Держави у даному спорі, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки ні статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", ні статтею 53 ГПК України, якими, у тому числі, врегульовано підстави звернення прокурора до суду в інтересах Держави, не передбачено обов`язку щодо зазначення причин бездіяльності позивачів, яка стала підставою звернення до суду органів прокуратури, та не визначено строку такої бездіяльності, після спливу якого прокурор може виконати субсидіарну роль.

9. Судами не враховано, що відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах Держави, відповідно до пункту 4 частини 5 статті 174 ГПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху, а подальше неусунення недоліків - для її повернення, проте, дійшовши до висновку під час розгляду справи по суті спору, що Прокурором при зверненні до суду не дотримано вимоги статті 23 Закону України "Про прокуратуру", суди мали б, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 ГПК України, залишити позов без розгляду.

10. Висновки суду першої інстанції щодо недоведеності вибуття спірних земельних ділянок на користь громадян без волі Держави в особі уповноваженого органу на таке вибуття, не відповідають матеріалам справи та обставинам справи.

Позиція Позивача у відзиві на касаційну скаргу

11. Позивач відзив на касаційну скаргу не надав, що у відповідності до частини 3 статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень у даній справі у касаційному порядку.

12. Однак, 11.11.2019 до Верховного Суду від Позивача надійшли додаткові пояснення, в яких Позивач просить задовольнити касаційну скаргу Прокурора.

Колегія суддів звертає увагу, що статтею 161 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Статтею 295 ГПК України визначено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. При цьому, стаття 295 ГПК України не передбачає можливості подання учасниками справи додаткових пояснень. Оскільки Позивачем відзив на касаційну скаргу не надано, а надано додаткові пояснення, тому такі пояснення залучаються Судом до матеріалів справи, проте до увагу не беруться.

Позиція Відповідача у відзиві на касаційну скаргу

13. Оскаржувані рішення та постанову судів попередніх інстанцій слід залишити без змін, а касаційну скаргу Прокурора без задоволення, оскільки, приймаючи до уваги підстави позову, а саме частину 1 статті 388 ЦК України, а також укладення договорів купівлі-продажу спірних ділянок (липень 2018 року) та, беручи до уваги той факт, що Позивач дізнався про порушення свого права 13.07.2018, є безпідставним посилання Прокурора на зволікання органом виконавчої влади у пред`явленні позову упродовж тривалого часу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

14. Як встановили попередні судові інстанції, звертаючись до суду з позовом, Прокурор зазначив, що із державної власності неправомірно вибули земельні ділянки, які, в подальшому, відчужені на користь Відповідача і, враховуючи те, що від імені Держави повноваження власника спірних земельних ділянок згідно із положеннями частини 4 статті 122 ЗК України на території Хмельницької області виконує Позивач, та те, що вказаним органом державної влади не вживалися заходи щодо їх повернення до державної власності, тому позов подається саме Прокурором.

15. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів Держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

16. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

17. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів Держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси Держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів Держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

18. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах Держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

19. Дана правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

20. Враховуючи наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, Суд зазначає, що судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не встановлено, що матеріали справи містять належні і допустимі докази того, що Позивач не може або не бажає здійснювати захист інтересів Держави та звертатися до суду з відповідним позовом до Відповідача, а сама по собі обставина незвернення Позивача з позовом протягом певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання Позивачем функцій із захисту інтересів Держави.

21. Судами не досліджувалися та не встановлювалися обставини щодо недотримання Прокурором обов`язкової процедури, передбаченої абзацом 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої Прокурор зобов`язаний був попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (Позивача).

22. Дійшовши висновку, що нереагування Позивачем на допущені Відповідачем порушення вимог чинного законодавства, зокрема, не звернення до суду з відповідним позовом, є не здійсненням владних повноважень, суд першої інстанції не врахував, що бездіяльність Позивача не можна вважати встановленою за умов не дослідження та не встановлення відсутності будь-яких звернень Прокурора до Позивача до подання позову з метою надання останньому можливості відреагувати протягом розумного строку на стверджуване Прокурором порушення інтересів Держави.

23. Водночас, як вірно встановив суд апеляційної інстанції, в матеріалах справи наявний лист Прокурора від 21.08.2018, адресований Позивачу, яким Прокурор повідомив відповідний орган про намір здійснювати представництво Прокурором інтересів Держави в особі Позивача шляхом подання позовів про витребування із незаконного володіння Відповідача земельних ділянок, в тому числі тих, які є предметом розгляду у цій справі.

23.1. Проте, судом не досліджувалося питання дотримання Прокурором розумності строку для звернення до суду з даним позовом після того, як Позивачу стало відомо про можливе порушення інтересів Держави.

24. З огляду на наведене, без дослідження та встановлення обставин справи щодо дотримання Прокурором обов`язкової процедури щодо повідомлення відповідного органу про представництво у порядку, встановленому у статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та дослідження питання дотримання Прокурором розумності строку для відповідного реагування компетентним органом, передчасними є висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для представництва.

25. При цьому, слід враховувати, що відмова в позові, поданому прокурором за наявності компетентного органу, через те, що прокурор не підтвердив підстав для представництва, означатиме неможливість повторного звернення як прокурора, так і самого органу, як позивача в інтересах Держави.

25.1. Якщо суд встановить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів Держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, і в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду). Дана правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

26. Зважаючи на наведене, першочерговим у цій справі є з`ясування обставин представництва Прокурора, і, в залежності від встановленого, вирішення питання по суті спору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

28. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

29. Оскільки передбачені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не надають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, постановлені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

30. З огляду на викладене колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене в даній постанові, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Щодо судових витрат

31. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України (в редакції до 08.02.2020), суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.01.2019 у справі №924/817/18 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.