ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуСправа № 912/2378/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б. при секретарі судового засідання Ліподат Я.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №912/2378/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясо-ІФ", 77422, Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Ямниця, вул. Галицька, буд. 2Г

до відповідача Приватного підприємства "Череван", 25028, м. Кропивницький, вул. Героїв Сталінграда, буд. 10, кв. 77

про стягнення 350 005,42 грн

Представники сторін участі в судовому засіданні не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясо-ІФ" до Приватного підприємства "Череван" про стягнення 350 005,42 грн, з яких: 312 982,49 грн основна заборгованість, 28 295,93 грн пеня, 4 068,75 грн інфляційне збільшення боргу та 4 661,25 грн 3% річних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору поставки №2018-09-28 від 28.09.2018 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 30.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/2378/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 27.08.2020 о 10:30 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

25.08.2020 на адресу суду від позивача надійшло уточнення позовних вимог, відповідно до яких позивач зазначає, що при підготовці позову ним була допущено описку в зазначені загальної суми до стягнення, у зв`язку з чим просить стягнути грошові кошти у сумі 350 008,42 грн, які складаються з 312 982,49 грн основна заборгованість, 28 295,93 грн пеня, 4 068,75 грн інфляційне збільшення боргу та 4 661,25 грн 3% річних.

Ухвалою від 27.08.2020 відкладено судове засідання на 10.09.2020 о 09:30 год.

Позивач та відповідач участь повноважних представників в судовому засіданні 10.09.2020 не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про місце, дату та час засідання суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представників позивача та відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в тому числі заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 10.09.2020 судом досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні подані позивачем докази, господарський суд встановив наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

28.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "М`ясо-ІФ" (надалі Постачальник) та Приватним підприємством "Череван" (Надалі Покупець) укладено Договір поставки №2018-09-28 (Далі Договір, а.с. 6-8), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність м`ясо та/або м`ясні вироби (надалі Продукція), в асортименті, згідно видаткової накладної Постачальника, а Покупець прийняти та сплатити згідно умов цього Договору.

Сторони домовились, що кількість продукції, яка поставляється в асортименті в межах цього Договору встановлюється згідно видаткових накладних (пункт 2.1. Договору).

Згідно пункту 3.3 Договору перехід права власності на продукцію відбувається в момент підписання представником Покупця видаткової накладної. Відтиск печатки чи штампу Покупця на накладній свідчить про наявність повноважень у особи, що підписала дану накладну, на приймання Продукції.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що ціна на всі види продукції встановлюється за домовленістю Сторін на дату поставки. Вартість окремої поставки продукції визначається в видатковій накладній.

Оплата за кожну партію поставленої продукції проводиться Покупцем протягом 14 календарних днів з моменту поставки продукції. Моментом поставки продукції вважається дата видаткової накладної (пункт 5.1 Договору).

Відповідно до пункту 5.2. Договору вид розрахунків: безготівковий, шляхом перерахування суми вартості продукції на рахунок Продавця або готівкою.

Покупець зобов`язується провести своєчасну оплату за отриману продукцію (Згідно розділу 5 цього Договору) (пункт 6.3.3. Договору).

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 28.09.2019. Договір вважається пролонгованим на тих же умовах на наступний календарний рік, якщо за один місяць до закінчення строку його дії, жодна з Сторін не направила попередження про його припинення або не підписала договір на новий строк. Це правило застосовується й до подальших строків дії Договору (пункт 9.1., 9.2. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків від 09.06.2020 за Приватним підприємством "Череван" обліковувалася заборгованість за поставлені раніше товари в розмірі 384 325,78 грн (а.с. 9). Надалі відповідач частково погасив заборгованість, сплативши 120 000,00 грн, таким чином його заборгованість станом на 24.12.2019 склала 264 325,78 грн.

В подальшому виконуючи умови Договору, Товариством з обмеженою відповідальністю "М`ясо-ІФ" поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 268 656,71 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними: №МФ-0014714 від 24.12.2019 на суму 27 492,64 грн з ПДВ, №МФ-0014713 від 24.12.2019 на суму 59 834,54 грн з ПДВ, №0013763 від 27.12.2019 на суму 109 872,48 грн з ПДВ, №0018024 від 17.01.2020 на суму 55 653,84 грн з ПДВ, №МФ-0000005 від 17.01.2020 на суму 15 803,21 грн з ПДВ.

Поставка товару також підтверджується товарно-транспортними накладними: №МФ-0014714 від 24.12.2019, №МФ-0014713 від 24.12.2019, №0013763 від 27.12.2019, №0018024 від 17.01.2020, №МФ-0000005 від 17.01.2020.

За твердженням позивачу на підставі факту поставки товару було складено та зареєстровано наступні податкові накладні: №377 від 24.12.2019, №387 від 24.12.2019, №447 від 27.12.2019, №204 від 17.01.2020, №215 від 17.01.2020.

Відповідачем частково погашено заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 220 000,00 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 09.06.2020, а саме: 26.12.2019 сплачено 120 000,00 грн та 16.01.2020 сплачено 100 000,00 грн.

Враховуючи вищезазначене заборгованість відповідача перед позивачем складає 312 982,49 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань по оплаті продукції і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Розглядаючи спір по суті господарський суд враховує наступне.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

У відповідності до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, у відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено поставку відповідачу товару на загальну суму 652 982,49 грн.

Проте, відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару на суму 340 000,00 грн. Вартість неоплаченої продукції становить 312 982,49 грн.

Доказів перерахування цієї суми на користь позивача відповідачем господарському суду не подано. Також відповідачем не заперечено факт поставки товару, його кількість та якість, розмір заборгованості останнім не спростований.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови Договору поставки №2018-09-28 від 28.09.2018, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 312 982,49 грн є обґрунтованими.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору сторони передбачили, що Покупець несе наступну відповідальність, зокрема, за неоплату чи несвоєчасну сплату вартості продукції Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від вартості неоплаченої продукції за кожен день протермінування, включаючи день оплати.

За приписами ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи зазначені положення законодавства та Договору, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 28 295,93 грн за період з 09.01.2020 по 09.07.2020, а саме:

- на суму заборгованості 131 652,00 грн за період з 09.01.2020 по 11.01.2020 у розмірі 291,36 грн;

- на суму заборгованості 241 524,00 грн за період з 12.01.2020 по 31.01.2020 у розмірі 3 530,48 грн;

- на суму заборгованості 312 981,05 грн за період з 01.02.2020 по 09.07.2020 у розмірі 24 474,09 грн.

Перевіривши розрахунок пені (а.с. 31), господарський суд встановив, що він є арифметично правильним, відповідає умов Договору та чинного законодавства, а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 28 295,93 грн пені.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 34), позивачем нараховано відповідачу 4 661,24 грн 3% річних, а саме:

- на суму заборгованості 131 652,00 грн за період з 09.01.2020 по 11.01.2020 у розмірі 32,37 грн;

- на суму заборгованості 241 524,00 грн за період з 12.01.2020 по 31.01.2020 у розмірі 395,94 грн;

- на суму заборгованості 312 981,05 грн за період з 01.02.2020 по 14.07.2020 у розмірі 4 232,94 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, господарський суд встановив, що він є арифметично правильним, а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4 661,25 грн 3% річних.

Крім того, згідно розрахунку позивача, останній просить стягнути з відповідача 4 068,75 грн інфляційних втрат, за період з лютого по квітень 2020 року.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, господарський суд встановив, що розмір інфляційних втрат розрахованих позивачем, не перевищує, розміру інфляційних втрат розрахованих судом, отже вимога про стягнення 4 068,75 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясо - ІФ" до Приватного підприємства "Череван" підлягають задоволенню повністю.

Згідно норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 130, 185, 191, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Череван" (25028, м. Кропивницький, вул. Героїв Сталінграда, буд. 10, кв. 77, ідентифікаційний код 38858030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясо-ІФ" (77422, Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Ямниця, вул. Галицька, буд. 2 Г, ідентифікаційний код 30593795) грошові кошти в сумі 350 008,42 грн, які складаються з 312 982,49 грн основної заборгованості, 28 295,93 грн пені, 4068,75 грн інфляційних втрат, 4 661,25 грн 3% річних, а також 5 250,13 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "М`ясо-ІФ" (77422, Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Ямниця, вул. Галицька, буд. 2Г) та Приватному підприємству "Череван" (25028, м. Кропивницький, вул. Героїв Сталінграда, буд. 10, кв. 77).

Повне рішення складено 10.09.2020.

Суддя Г.Б. Поліщук