ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Черкаси справа № 925/830/19
Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув клопотання представника позивача про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом малого підприємства з обмеженою відповідальністю КВАНТ, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Нова, 1
до приватного акціонерного товариства Ватутінський комбінат вогнетривів, Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 11
про стягнення 3 860 478,70 грн заборгованості, інфляційних та річних за виконані підрядні роботи,
без виклику представників сторін.
02 жовтня 2019 року ухвалено рішення у даній справі по суті спору. При прийнятті рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Про понесені судові витрати було заявлено представником до моменту прийняття рішення у справі.
Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.07.2020 клопотання представника позивача призначено до розгляду в судовому засіданні на 10:30 год. 29 липня 2020 року.
Сторони були належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання, про що свідчать письмові підтвердження отримання ухвали суду від 06.07.2020.
Від позивача 27.07.2020 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без участі представника позивача. Просить суд подане ним клопотання про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Вказане клопотання мотивовано тим, що докази на підтвердження розміру понесених судових витрат не могли бути подані позивачем станом на дату ухвалення судом рішення по суті спору.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами пропорційно задоволених вимог.
Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до статті 16, 58 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.
В свою чергу п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Про необхідність вирішення питання розподілу судових витрат представник відповідача заявив до ухвалення рішення у справі.
Розглянувши клопотання представника позивача про прийняття додаткового рішення у справі №925/830/19 в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, суд зазначає наступне.
Згідно з п.3 ч.1, ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 124 ГПК України).
Згідно з ч. 8, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи:
- завдання господарського судочинства;
- забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;
- особливості предмета спору;
- складність справи;
- значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Суд підкреслює, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності та доцільності таких витрат.
Відтак, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає за необхідне клопотання позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково, в частині витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 16, 58, 126, 129, 244, 234 ГПК України, господарський суд
Заяву представника позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково.
Прийняти додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.
В решті вимог відмовити.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду від 02.10.2019.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення, або через господарський суд Черкаської області.

Суддя Г.М. Скиба