ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 910/5762/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали позовної заяви (вх. № 1646/20 від 04.06.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп"

04209, м. Київ, вул. Лебединська, буд. 2-А,

до Приватного акціонерного товариства "Меліоратор"

08292, Київська обл., м. Буча, вул. Леха Качинського, буд. 7,

про стягнення заборгованості

Обставини справи:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області позовну заяву (вх. № 1646/20 від 04.06.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" до Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" про стягнення заборгованості.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам строки подання заяв по суті справи.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог (вх. № 17725/20 від 21.08.2020).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.09.2020 задоволено заяву про відмову від частини розміру позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом підписано повне рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» (далі -позивач, виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Меліоратор» (далі -відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг № 10/17 від 15.02.2017 (далі - Договір), згідно з яким виконавець надає послуги на будівельному об`єкті баштовими кранами модифікації КБ-43 (кб-405, кб-408), а замовник організовує надання послуг краном на об`єкті та проводить оплату наданих виконавцем послуг.

Відповідно до пункту 4.2 Договору сторони домовились, що при зміні складових вартості послуг, вартість переглядається, уточнюється та відповідно погоджується сторонами, безпосередньо перед початком надання послуг.

Згідно з пунктом 5.1 Договору виконавець щомісячно, не пізніше останнього дня звітного місяця, надає замовнику довідки про виконані роботи та витрати (форми № КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) або акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) оформлені по договірних цінах, згідно пункту 4.1 Договору.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що замовник щомісячно, в термін до 5 числа, проводить оплату наданих виконавцем послуг за попередній місяць.

Відповідно до пункту 6.4 Договору у разі порушення замовником строків оплати за договором більше ніж на 30 календарних днів виконавець має право стягнути з замовника штрафні санкції у розмірі 0,1 % від суми невиконаних грошових зобов`язань за кожен день прострочення до повного виконання замовником зобов`язань за договором та неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних грошових зобов`язань за кожен день прострочення.

Згідно з пунктом 7.1 Договору термін дії даного договору - з моменту його підписання та до повного виконання сторонами умов та обов`язків по даному договору.

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг за договором № 10/17 від 15.02.2017.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП»

На виконання умов Договору, позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на суму 4558299,60 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з 15.02.2017 по 31.10.2019, проте, відповідачем порушено вимоги пунктів 1.2 та 5.3 Договору, а саме: порушені строки оплати, в результаті чого, на підставі пункту 6.4 Договору - нараховано пеню у розмірі 57839,96 грн. та на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України - нараховано 3% річних у розмірі 6444,98 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1425,23 грн.

Аргументи Приватного акціонерного товариства «Меліоратор»

Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контр - розрахунку суми заборгованості суду не надав, належне повідомлення судом відповідача про розгляд справи відносно нього підтверджується наявними матеріалами справи про направлення йому ухвали суду на адресу, що встановлена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Леха Качинського, буд. 7,

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на вказані положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді та його процесуальні права на надання суду заперечень на позов і доказів.

Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» та Приватним акціонерним товариством «Меліоратор» укладено договір про надання послуг № 10/17 від 15.02.2017, згідно з яким позивач надає послуги на будівельному об`єкті баштовими кранами модифікації КБ-43 (кб-405, кб-408), а відповідач організовує надання послуг краном на об`єкті та проводить оплату наданих виконавцем послуг.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що замовник щомісячно, в термін до 5 числа, проводить оплату наданих виконавцем послуг за попередній місяць.

На виконання умов Договору, позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на суму 4558299,60 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з 15.02.2017 по 31.10.2019.

Проте, відповідачем порушено строк оплати наданих послуг, а саме: послуги, що надані у серпні 2019 року - на суму 94386,40 грн., послуги, що надані у вересні 2019 року - на суму 200505,60 грн. та послуги, що надані у жовтні 2019 року на суму 282600,00 грн.

З урахуванням вимог пункту 5.3 Договору, строк оплати на суму 94386,40 грн. настав 05.09.2019, на суму 200505,60 грн. настав 05.10.2019, на суму 282600,00 грн. настав 05.11.2019.

Вартість зазначених послуг сплачена відповідачем: 06.05.2020 на суму 20000,00 грн., 06.05.2020 на суму 20000,00 грн., 07.05.2020 на суму 100000,00 грн., 04.06.2020 на суму 30000,00 грн., 09.06.2020 на суму 20000,00 грн., 10.06.2020 на суму 100000,00 грн., 11.06.2020 на суму 30000,00 грн., 12.06.2020 на суму 50000,00 грн., 23.06.2020 на суму 30000,00 грн., 24.06.2020 на суму 30000,00 грн., 26.06.2020 на суму 100000,00 грн., 30.06.2020 на суму 20000,00 грн., 30.06.2020 на суму 7492,00 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Відповідно до пункту 6.4 Договору, у разі порушення замовником строків оплати за договором більше ніж на 30 календарних днів, виконавець має право стягнути з замовника штрафні санкції у розмірі 0,1 % від суми невиконаних грошових зобов`язань за кожен день прострочення до повного виконання замовником зобов`язань за договором та неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних грошових зобов`язань за кожен день прострочення.

З урахування того, що відповідачем порушено строки оплати наданих послуг, позивачем правомірно нараховано пеню за неналежне виконання грошового зобов`язання на підставі пункту 6.4 Договору та на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України - 3 % річних та інфляційні втрати.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, зазначає, що він арифметично невірний.

Здійснивши вірний розрахунок, суд зазначає, що стягненню підлягає пеня у розмірі 57651,73 грн., інфляційні втрати у розмірі 1230,13 грн. та 3 % річних у розмірі 6444,98 грн.

За частинами 1, 3, 4 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже, з огляду на дату подання позову 27.04.2020 та дату першої сплати 02.05.2020, суд зазначає, що розмір судового збору, що сплачений за подання позовної заяви в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з віднесенням судового збору, що сплачений позивачем пропорційно до позовної вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 577492,00 грн., від якої позивач відмовився, оскільки цей борг сплачено відповідачем після звернення позивачем з позовом до суду - на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 129, 130 191, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. № 1646/20 від 04.06.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" до Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Меліоратор" (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Леха Качинського, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (04209, м. Київ, вул. Лебединська, буд. 2-А, ) пеню у розмірі 57651,73 грн. (п`ятдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят одна гривня сімдесят три копійки), 3% річних у розмірі 6444,98 грн. (шість тисяч чотириста сорок чотири гривні дев`яносто вісім копійок), інфляційні втрати у розмірі 1230,13 грн. (одна тисяча двісті тридцять гривень тринадцять копійок), судовий збір у розмірі 9642,30 грн. (дев`ять тисяч шістсот сорок дві гривні тридцять копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.09.2020.

Суддя С.О. Саванчук