ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1805/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Прижбило О.В.,

розглянувши заяву Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вх.№2-3655/20 від 28.08.2020) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» 30104,40 грн., стягнутих за виконавчим документом

у справі №916/1805/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ»

(Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69008, )

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця»

(вул. Тверська, буд.5, м. Київ, 03680, )

в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

(вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, )

про стягнення 28183,40 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Чібічьян О.Р.

ВСТАНОВИВ:

28.08.2020 Регіональна філія «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою (вх.№2-3655/20 від 28.08.2020) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» 30104,40 грн., стягнутих за виконавчим документом.

Ухвалою від 02.09.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви (вх.№2-3655/20 від 28.08.2020) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» 30104,40 грн., стягнутих за виконавчим документом на 08.09.2020.

В обґрунтування заяви заявник (відповідач) зазначає, що 21.08.2019 було видано наказ на виконання рішення суду. 09.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60275200 про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 28183,40 грн., витрат по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн., стягнення виконавчого збору у розмірі 3010,44 грн. Також державним виконавцем винесено постанову від 12.11.2919 про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 300,00 грн.

Вказує, що 03.04.2020 платіжним дорученням №2680070 відповідач здійснив добровільне погашення суми боргу у розмірі 30104,40 грн. (28183,40 грн. штрафу + 1921,00 грн. витрат зі сплати судового збору), перерахувавши грошові кошти на рахунок позивача.

Також посилається на те, що відповідно до листа державного виконавця від 12.12.2019 з розрахункового рахунку відповідача на депозитний рахунок виконавчої служби надійшли грошові кошти в розмірі 27712,99 грн., які було зараховано в рахунок погашення заборгованості за ВП №60275200, крім того, відповідачем самостійно перераховано грошові кошти в розмірі 5401,85 грн. (п/д №2506983 від 30.01.2020) та 300,00 грн. (п/д №2506980 від 30.01.2020).

Зазначає, що, таким чином, з відповідача стягнуто на користь позивача подвійну суму боргу. Оскільки відповідач виконав свій обов`язок із виконання рішення суду шляхом добровільного погашення боргу у повному розмірі, це є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

07.09.2020 від ПАТ «Запоріжсталь» надійшли заперечення на заяву (вх.№23708/20), в якій просить задовольнити заяву відповідача частково, визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, водночас, відмовити в задоволенні вимог про стягнення 30104,00 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що 02.10.2019 звернувся до відділу ДВС із заявою про примусове виконання рішення суду у справі №916/1805/19, 09.10.2019 відкрито виконавче провадження, 11.11.2019 виконавче провадження №60275200 приєднано до зведеного виконавчого провадження №57945368. Вказує, що з моменту відкриття виконавчого провадження по даний момент ПАТ «Запоріжсталь» не отримало жодних коштів від ДВС в рахунок виконання рішення суду у справі №916/1805/19.

Зазначає, що 30.04.2020 на рахунок ПАТ «Запоріжсталь» дійсно надійшли кошти в сумі 30104,40 грн., що свідчить про добровільне виконання рішення суду.

Станом на 07.09.2020 виконавче провадження не закрито, посилається на відомості АСВП.

При цьому вказує, що лист ВДВС не є доказом стягнення та перерахування коштів на рахунок позивача під час примусового виконання рішення суду, у даному випадку кошти зараховані в рахунок погашення суми заборгованості зведеного виконавчого провадження і фактично не направлені на погашення заборгованості у даній справі.

Зазначає, що відповідач має звернутись до виконавчої служби та з`ясувати, куди фактично були направлені кошти, сплачені в рахунок погашення заборгованості по справі №916/1805/19.

Вказує, що у даному випадку боржник добровільно виконав рішення сулу і напряму перерахував кошти на рахунок позивача, однак позивач не отримував кошти виконавчої служби.

У судове засідання з`явився представник заявника, судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

21.08.2019 господарським судом Одеської області ухвалено рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 28183,40 грн., яким позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 28183,40 грн. штрафу, 1921,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

16.09.2019 судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду.

Як вбачається із наданих відповідачем матеріалів, 09.10.2019 державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження №60275200. У постанові державного виконавця вказано про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу 916/1805/19, який виданий господарським судом Одеської області про стягнення грошової суми у розмірі 30104,40 грн. Також постановою державного виконавця від 09.10.2019 вказано про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди державного виконавця у розмірі 3010,44 грн.

12.11.2019 старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні №60275200 постановлено стягнути з боржника витрати на проведення виконавчих дій у сумі 300,00 грн.

Також заявником надано лист Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 12.12.2019, в якому зазначено, що в провадженні перебуває зведене виконавче провадження №57945368 про стягнення з Регіональної філії на користь стягувачів грошових коштів. У листі також зазначено, що 20.11.2019 державним виконавцем направлено платіжну вимогу В-1/57945368 на списання грошових коштів в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1284893,39 грн. 26.11.2019 на депозитний рахунок надійшли грошові кошти в розмірі 27712,99 грн., які зараховано в рахунок погашення заборгованості згідно ВП №60275200 по виконанню наказу господарського суду №916/1805/19 від 21.08.2019 по стягненню заборгованості в розмірі 30104,40 грн. на користь ПАТ «Запоріжсталь». В рамках ВП 60275200 залишок основного боргу становить 2391,41 грн, виконавчого збору 3010,44 грн., витрат виконавчого провадження 300,00 грн. У цьому ж листі надано реквізити для сплати.

Як вбачається із наданих документів, 30.01.2020 відповідачем на рахунок Першого Приморського ВДВС було сплачено 5401,85 грн. (2391,41 грн.+3010,44 грн.) відповідно до платіжного доручення №2506983. У призначенні платежу вказано, що це є виплатою згідно ВП №60275200 по справі №916/1805/19.

Також, 30.01.2020 відповідачем було сплачено на рахунок Першого Приморського ВДВС 300,00 грн. за платіжним доручення №2506980, у призначенні платежу вказано, що це є виплатою згідно ВП №60275200 по справі №916/1805/19.

Крім того, 03.04.2020 заявником було сплачено 30104,00 грн. безпосередньо ПАТ «Запоріжсталь», що підтверджується платіжним дорученням №2680070. У призначенні зазначено: «виплати згідно ріш. суду від 21.08.2019 по спр.916/1805/19 та листа від 31.03.2020 НЮ-14/816 тацентралізоване фінансування на 03.04.2020 **408000** (_125_).»

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 328 ГПК України визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Заявник вказує, що ним було здійснено добровільне погашення заборгованості 03.04.2020 у розмірі 30104,40 грн., однак суд зазначає, що виконавче провадження було відкрито ще 09.10.2019, а як вбачається із листа державного виконавця, ще 26.11.2019 виконавцем 27712,99 грн. зараховано в рахунок погашення заборгованості згідно ВП №60275200, а надалі 30.01.2020 відповідачем було сплачено на рахунок Першого Приморського ВДВС 300,00 грн. за платіжним доручення №2506980, у призначенні платежу вказано, що це є виплатою згідно ВП №60275200 по справі №916/1805/19.

Таким чином, боржником було виконано вимоги виконавчого документа після відкриття виконавчого провадження та у межах такого виконавчого провадження.

При цьому посилання на те, що 03.04.2020 боржником було сплачено суму стягнутої заборгованості та витрати на оплату судового збору у добровільному порядку не відповідає фактичним обставинам, оскільки виконавче провадження було відкрито майже за півроку до здійснення зазначеного платежу, а також покладено на боржника витрати з виконавчого збору та проведення виконавчих дій.

Наказ на виконання рішення суду не було видано помилково, крім того, обов`язок боржника на момент виконання наказу державним виконавцем та здійснення ним примусових дій не був відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником тощо.

Примусове виконання наказу відбулося до моменту нібито добровільного виконання, на яке посилається відповідач, а тому підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, немає.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1). Водночас, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, також є підставою для закінчення виконавчого провадження (п.5 ч.1 ст. 39 цього Закону).

Суд приходить до висновку, що у даному випадку, з огляду на наявність відкритого виконавчого провадження, списання грошових коштів у порядку примусового виконання, а також оплату відповідачем витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, виконавче провадження підлягає закриттю у порядку п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд погоджується із доводами ПАТ «Запоріжсталь» стосовно того, що лист державного виконавця не є доказом фактичного перерахування коштів, а також щодо того, що заявнику слід звернутись до органу ДВС із запитом щодо зарахування коштів з метою обрання належного способу реагування.

Водночас, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якості підстави для повернення надміру сплаченої суми заборгованості не є належним способом повернення безпідставно та/або помилково сплаченої суми грошових коштів, а такі кошти можуть бути повернуті у позовному порядку за відповідною вимогою.

Суд також враховує, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, призведе до необхідності повернення державним виконавцем сплаченої суми витрат виконавчого провадження та виконавчого збору у відповідності до вимог ч.7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», - що є недопустимим, оскільки примусове виконання здійснювалося належним чином, а доказів протилежного суду не надано, скарги на дії державного виконавця при виконанні рішення у даній справі до суду не надходили.

Відповідно до частини восьмої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 328, 234 ГПК України, ст.ст. 19, 27, 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вх.№2-3655/20 від 28.08.2020) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» 30104,40 грн., стягнутих за виконавчим документом, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення вступної та резолютивної частини 08.09.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали. Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено в судовому засіданні 08.09.2020. Повний текст ухвали складено та підписано 08 вересня 2020.

Суддя Р.В. Волков