ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.09.2020 Справа № 905/1093/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Юрлагіній В.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ

до відповідача: Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь

про стягнення 1668777,17грн.

Представники сторін:

від позивача: Єжова А.О. (адвокат на підставі довіреності);

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь про стягнення 1668777,17грн, з яких: сума боргу у розмірі 1 508 755,81грн, сума 3% річних у розмірі 69 760,68грн та сума інфляційних втрат у розмірі 90 260,68грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.06.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №905/1093/20; справу №905/1093/20 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.07.2020 відкладено підготовче засідання на 13.08.2020.

05.08.2020 від позивача надійшли додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою суду від 13.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.09.2020 о 10:30год.

Представник позивача у судовому засіданні 08.09.2020 наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату, час та місце судових засідань повідомлений належним чином.

В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення копій ухвал суду сторонам.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Виходячи з того, що відповідач обізнаний з фактом відкриття провадження у даній справі, про що свідчать поштові повідомлення, приймаючи до уваги, що від відповідача жодних заяв щодо продовження процесуальних строків на адресу суду не надходило, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно з ст.165 Господарського процесуального кодексу України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив наступне.

10.12.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (на теперішній час Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі»), (постачальником, позивачем) та Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» (споживачем, відповідачем), укладено Договір №4 про постачання електричної енергії (Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача із загальною (за всіма об`єктами) приєднаною потужністю 1013 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з підпункту 2.3.4. п.2.3. Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього Договору.

Відповідно до підпункту 3.1.1. п.3.1 Договору постачальник має право отримувати від споживача своєчасну плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим Договором.

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюється за діючими тарифами у відповідності до діючого законодавства. Порядок здійснення розрахунків за активну електроенергію та оплати перетікання реактивної електроенергії обумовлюється додатками №5 «Порядок розрахунків» і №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до цього Договору.

Згідно з п. 7.7. Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Договору оформлюються документи за формами, встановленими додатками №16 «Акт фіксації показань приладів обліку на ПС (ТП) ВАТ «Донецькобленерго», №17 «Двосторонній акт фіксації показань приладів обліку на об`єктах споживача», №18 «Звіт про покази розрахункових приладів обліку», №10 «Акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» і №9 «Акт з контролю електричної потужності» до цього Договору.

Пунктом 7.8. Договору передбачено що у разі виникнення заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають додаткову угоду до даного договору щодо реструктуризації заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та/або при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник електричної енергії зараховує як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2008 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками. Доказів його розірвання або визнання недійсним сторонами не надано.

Відповідно до п.п. 1, 2 Додатку №5 «Порядок розрахунків» до Договору розрахунковим вважається період з 00-00 годин 25 числа місяця, попереднього розрахунковому, до 24-00 годин 24 числа поточного місяця; розрахунки за активну електроенергію за розрахунковий період мають здійснюватись за роздрібними тарифами відповідного класу напруги, які у відповідному порядку затверджуються НКРЕ України.

Пунктом 9 Додатку №5 «Порядок розрахунків» до Договору передбачено, що остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюється Споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 Договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

На виконання умов договору, відповідно до актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), позивач поставив відповідачу електроенергію (активну) у вересні 2018 року на суму 423419,35грн, у жовтні 2018 року на суму 434409,26грн, у листопаді 2018 року на суму 365106,53грн та у грудні 2018 року на суму 393310,13грн, всього на суму 1616245,27 грн.

Відповідні акти підписані електронними цифровими підписами сторонами без зауважень або застережень.

На оплату вартості спожитої активної електроенергії позивачем виставлено Комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу» рахунки за активну ЕЕ №4 від 25.09.2018 за вересень 2018 року в сумі 423419,35грн, від 25.10.2018 за жовтень 2018 року в сумі 434409,26грн, від 26.11.2018 за листопад 2018 року в сумі 365106,53грн., від 26.12.2018 за грудень 2018 року в сумі 393310.13грн.

Факт отримання вказаних актів та рахунків відповідачем не заперечується та не спростовується.

10.12.2018 відповідачем була здійснена оплата вартості використаної активної електроенергії згідно з рахунком №4 від 30.11.2018 у розмірі 107489,46грн, що підтверджується випискою по рахунку від 11.12.2018.

В матеріалах справи не міститься рахунок №4 від 30.11.2018, а відповідна оплата позивачем зарахована на вересень 2018 відповідно до п. 7.8. Договору.

Таким чином, відповідач частково здійснив оплату рахунку за вересень в розмірі 107489,46грн, рахунки за жовтень-грудень 2018 за твердженням позивача залишаються неоплаченим.

У зв`язку з викладеними обставинами, наявністю непогашеної заборгованості з оплати вартості отриманої активної електроенергії за договором від 10.12.2008 №4 за період вересень грудень 2018 року, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі та просить стягнути з відповідача 1668777,17грн, в тому числі: 1508755,81грн - заборгованість за договором; нараховані на підставі ст.625 ЦК України 3% річних в розмірі 69760,68грн і інфляційні втрати в розмірі 90260,68грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами для виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч.ч. 1,2 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу; договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.

За вимогами п.1 ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Частиною 1 ст.714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 ст.275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом частин 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з частинами 2, 3 ст.714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на виконання договору про постачання електричної енергії позивач своєчасно і в повному обсязі виконував свої зобов`язання з постачання електроенергії, і у порядку передбаченому договором виставляв відповідачу рахунки на оплату об`єму спожитої ним активної електроенергії.

Сторонами щомісяця підписувалися акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за договором про постачання електричної енергії №4 від 10.12.2008. В актах відображено місяць, в якому надана електроенергія, та сума (з урахуванням ПДВ), належна до сплати за її споживання. Акти підписані сторонами без зауважень або застережень електронними цифровими підписами з зазначенням дати їх підписання.

На підставі актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за договором про постачання електричної енергії №4 від 10.12.2008 позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки, які підписані сторонами без зауважень та застережень.

Рахунки на оплату активної ЕЕ №4:

- спожитої у вересні 2018 року на суму 423419,35грн виставлено відповідачу в електронній формі та підписано сторонами 25.09.2018, про що свідчить відмітка на вказаному документі.

- спожитої у жовтні 2018 року на суму 434409,26грн виставлено відповідачу в електронній формі та підписано сторонами 25.10.2018, про що свідчить відмітка на вказаному документі;

- спожитої у листопаді 2018 року на суму 365106,53грн виставлено відповідачу в електронній формі та підписано сторонами 26.11.2018, про що свідчить відмітка на вказаному документі;

- спожитої у грудні 2018 року на суму 393310,13грн виставлено відповідачу в електронній формі та підписано сторонами 26.12.2018., про що свідчить відмітка на вказаному документі.

Враховуючи умови Договору щодо порядку та строку оплати поставленої позивачем активної електроенергії, згідно з п.9 Додатку №5 «Порядок розрахунків» до Договору відповідач зобов`язаний здійснити оплату за споживання активної електроенергії:

- за зобов`язаннями за вересень 2018 року на суму 423419,35грн до 02.10.2018 включно;

- за зобов`язаннями за жовтень 2018 року на суму 434409,26грн до 01.11.2018 включно;

- за зобов`язаннями за листопад 2018 року на суму 365106,53грн до 03.12.2018 включно;

- за зобов`язаннями за грудень 2018 року на суму 393310,13грн до 03.01.2019 включно.

10.12.2018 відповідач здійснив оплату активної електроенергії згідно з рахунком №4 від 30.11.2018 у розмірі 107489,46грн, яка зарахована позивачем на вересень 2018 року.

Відтак, заборгованість з оплати використаної активної електроенергії за вересень 2018 року становить 315929,89грн.

За розрахунком позивача, що підтверджується матеріалами справи, загальна сума заборгованості відповідача з оплати вартості поставленої позивачем активної електроенергії становить 1508755,81грн.

Від відповідача не надходило заперечень щодо отримання актів та рахунків, направлених позивачем, а також відповідачем не подавалися і заперечення або заяви щодо незгоди з нарахованими позивачем в рахунках сумами пред`явленими відповідачу до оплати.

Згідно з матеріалами справи, в порушення умов договору, відповідачем спожита активна електроенергія у вересні-грудні 2018 року в загальній сумі 1 508 755,81грн. не оплачена. Докази оплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні.

За вказаних обставин, враховуючи встановлення факту не виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору щодо оплати вартості спожитої активної електроенергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електроенергію у вересні-грудні 2018 року у сумі 1508755,81грн є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із несплатою вартості поставленої активної електроенергії позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних в сумі 69760,68грн та інфляційних втрат в сумі 90260,68грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий розрахунок 3% річних у розмірі 69760,68грн окремо по кожному простроченому зобов`язанню за загальний період з 03.10.2018 по 31.05.2020.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним та вимоги підлягають задоволенню.

Позивачем наданий розрахунок інфляційних у розмірі 90260,68грн окремо по кожному простроченому зобов`язанню за загальний період з листопада 2018 року по травень 2020 року.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд встановив, що він є більшим, ніж заявлено позивачем, однак приймаючи до уваги, що позивач не скористався своїм правом щодо збільшення розміру позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача в межах заявленого позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (витрати з оплати судового збору), у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 73, 74, 77, 86, 123, 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь про стягнення 1668777,17грн, з яких: сума боргу у розмірі 1508755,81грн, сума 3% річних у розмірі 69760,68грн та сума інфляційних втрат у розмірі 90260,68грн задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця К.Лібкнехта, будинок 177А; ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Комерційна, будинок 8; код ЄДРПОУ 00131,81грн сума основного боргу, 69760,68грн 3% річних, 90260,68грн інфляційні втрати; та судовий збір у розмірі 25031,66грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 08.09.2020 оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено та підписано 11.09.2020.

Суддя Г.Є. Курило