ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2009/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватної фірми "Діоніс-95", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Абу-Лух Джіхад, м. Харків
про стягнення 274142,52 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватна фірма "Діоніс-95", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ФОП Абу-Лух Джіхад, відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 274142,52 грн. заборгованості з орендної плати за договором суборенди державного майна №1 від 11.02.2015. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 25.06.2020 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, оскільки вони містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

11 лютого 2015 року між ПФ "Діоніс - 95" (орендар, позивач) та ФОП Абу - Лух Джіхад (суборендар, відповідач) було укладено договір суборенди державного майна №1, згідно якого орендар передав, а суборендар прийняв у тимчасове платне користування нежитлові приміщення №№ 7, 9, 9а, 10, 11, 50, 51, III, IV загальною площею 188, 2 кв. метри на цокольному поверсі за адресою: м. Харків, проспект Науки, 9, що обліковуються на балансі УкрДНТЦ "Енергосталь" (балансоутримувач).

Вищевказані нежитлові приміщення передані відповідачу за актом передання-приймання від 01.03.2015.

Згідно п.п. 3.2., 3.4. договору суборенди державного майна № 1 від 11.02.2015 відповідач зобов`язаний щомісячно, не пізніше 5 числа поточного місяця сплачувати орендну плату у розмірі 16126, 04 грн.

Згідно п. 3.6. договору суборенди плата за суборенду була погоджена з балансоутримувачем.

Згідно п. п. 3.11., 3.5. суборендар зобов`язаний самостійно розраховувати та сплачувати орендну плату не пізніше 5 числа поточного місяця, як попередня оплата за поточний місяць, незалежно від факту одержання ним рахунків.

06.05.2020 господарським судом Харківської області у справі №922/560/19 було ухвалено рішення, яким розірвано договір суборенди державного майна № 1 від 11.02.2015 року, укладений між Приватною фірмою "Діоніс-95" (61166, Харківська обл., місто Харків, пр. Науки, 9; ідент. код 23005974) та фізичною особою-підприємцем Абу - Лух Джіхад ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ). Зобов`язано фізичну особу - підприємця Абу - Лух Джіхад ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) звільнити нежитлові приміщення №№ 7, 9, 9а, 10, 11, 50, 51, III, IV загальною площею 188, 2 кв. метри на цокольному поверсі за адресою: м. Харків, проспект Науки, 9, шляхом виселення фізичної особи-підприємця Абу - Лух Джіхад з вказаних нежитлових приміщень та повернення їх Приватній фірмі "ДІОНІС-95" (61166, Харківська обл., місто Харків, пр. Науки, 9; ідент. код 23005974).

Позивач вказує на те, що свої зобов`язання по сплаті орендної плати відповідач не виконав, заборгованість зі сплати орендної плати складає 274142,68 грн., що виникла через несплату щомісячних платежів за період з лютого 2019 року по червень 2020 року.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до п. 3 ст. 774 ЦК України, п. 4 ст. 22 Закону України "Про оренду державного так комунального майна", до договору суборенди застосовуються положення про договір оренди.

Згідно зі ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог вказаного договору оренди відповідачем було прийнято в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 01.03.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи вищевикладене, відсутність доказів належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором суборенди державного майна №1 від 11.02.2015, не надання відповідачем обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання вищезазначеного зобов`язання у розмірі 274142,68 грн. за період з лютого 2019 року по червень 2020 року, а позовні вимоги суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Абу-Лух Джіхад ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Приватної фірми "Діоніс-95" (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, ) - 274142,52 грн. заборгованості з орендної плати за договором суборенди державного майна №1 від 11.02.2015 та 4113,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Приватна фірма "Діоніс-95" (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, ).

Відповідач - фізична особа-підприємець Абу-Лух Джіхад ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Повне рішення підписано 17 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Погорелова