ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 Справа № 917/976/20

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул. Панянка, 65-Б, м. Полтава, 36022

до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради, вул. Портова, 27, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800

про стягнення 96 037,42 грн.,

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 96 037,42 грн. заборгованості, в тому числі 95 435,29 грн. - пеня за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію в частині попередньої оплати за період з 26.06.2019 по 26.02.2020; 616,17 грн. - пеня та 75,96 грн. - 3 % річних на суму несвоєчасно оплаченої заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 20.08.2019 по 25.02.2020, відповідно до умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 21202013 на умовах індивідуально розробленої комерційної пропозиції.

Відповідач у відзиві на позов (а.с. 102-117) проти позову заперечує, посилаючись на те, що:

- обов`язок в частині оплати постачальнику (позивачу) вартості використаної електричної енергії у спірному періоді відповідачем виконані в повному обсязі, що підтверджується фактичними обставинами та наявними в справі матеріалами;

- додані позивачем до позовної заяви копії комерційних пропозицій свідчать, що вони були чинними лише в період з 01.05.2019 по 30.06.2019 та з 01.09.2019 по 30.09.2019, тому вважає, що в іншій частині спірного періоду, визначеного позивачем, підстави для здійснення планових платежів та нарахування штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату відсутні;

- розрахунки між Сторонами в спірний період провадились не тільки відповідно до визначених вище умов Договору, а ще і за рахунок субвенцій з державного бюджету у порядку та на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 "Про затвердження Порядку Фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Постанова №256), тому вважає, що пеня, нарахована на суму боргу, яка була сплачена відповідачем відповідно до вимог Постанови № 256, тобто за рахунок субвенцій наданих на оплату пільг та житлових субсидій населенню, підлягає виключенню з розрахунку штрафних санкцій;

- за контррозрахунком відповідача, здійсненим у відзиві, сума пені за несвоєчасне внесення попередньої оплати становить 8 835,45 грн.;

- нарахування пені та річних на суму несвоєчасно оплаченої заборгованості за спожиту електричну енергію є необґрунтованим, оскільки у визначений позивачем період заборгованість була відсутня;

- відповідач є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Горішні Плавні, для всіх видів споживачів (в т.ч. населення, бюджетні організації - лікувальні заклади, заклади освіти, державні органи га/станови, релігійні організації та промислові споживачі), які мають здійснюватися безперервно; у відповідача відсутня можливість для коригування діючих тарифів, в той час як за наслідком діяльності він є збитковим підприємством;

- позовна заява, а також додані до неї матеріали не містять доказів спричинення позивачу негативних наслідків (збитків) у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань, що в свою чергу свідчить про їх відсутність, тому виходячи зі співмірності належних до сплати відповідачем штрафних санкцій і суми прострочення, матеріального стану та інтересів сторін у забезпеченні сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу, відповідач просить суд зменшити розмір стягуваної з відповідача пені на 80%.

Позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 212-215), в якому позивач зазначає, що відповідач не заперечує факт споживання електричної енергії у спірному періоді на умовах, визначених укладеним між сторонами договором, який є публічним та який укладався на підставі наданих позивачем індивідуально розроблених комерційних пропозицій; також зазначає про безпідставність посилання відповідача на норми Постанови № 256, оскільки вони не регулюють спірні правовідносини; контррозрахунок відповідача вважає необґрунтованим.

Відповідачем відповідно до ст. 167 ГПК України подано заперечення (а.с. 220-227), в якому відповідач посилається на те, що він є бюджетною установою, що розрахунки з позивачем проводилися ним на підставі договору про постачання електричної енергії №41, укладеному 22.01.2019р. за результатами проведених переговорів по закупівлі; що обов`язок здійснювати попередню оплату , а також сплачувати пеню за її несвоєчасну сплату було передбачено виключно комерційними пропозиціями, строки дії яких чітко зазначені в їх тексті, та які не охоплюють спірний період, визначений позивачем.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

01 січня 2019 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 21202013 від 01.01.2019 (далі - Договір) шляхом подання заяви-приєднання на умовах комерційної пропозиції постачальника (а.с. 16-21).

За умовами Договору та комерційної пропозиції, Постачальник електричної енергії - ТОВ "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" взяло на себе обов`язок з 01 січня 2019 року продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача, що знаходяться за адресами, вказаними в додатку 1 до заяви-приєднання, а Споживач - КП ВУВКГ взяло на себе обов`язок оплачувати вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 25.04.2019 до Договору про постачання електричної енергії споживачу, яка набула чинності з моменту її підписання Сторонами, додаток №2 Комерційна пропозиція до договору про постачання електричної енергії споживачу викладено в новій редакції. Оскільки в тексті Додаткової угоди №1 допущено помилку в зазначенні номера Договору про постачання електричної енергії, для її усунення було направлено Споживачеві відповідного листа.

Відповідно до комерційної пропозиції, погодженої додатковою угодою №1, оплата електричної енергії здійснюється Споживачем у формі планових платежів. Платіж здійснюється Споживачем на підставі отриманого у Постачальника рахунку, на поточний рахунок Постачальника у наступних обсягах та строки:

- до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, 40% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- до 10 числа розрахункового періоду 30% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- до 15 числа розрахункового періоду 30% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період.

Зазначені обставини були встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 28.05.2020 по справі № 917/120/20 за участю цих же сторін, яке набрало законної сили, і не підлягають доказуванню відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Згідно п.5.1 Договору, Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначається відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2 Договору).

Відповідно до п. 13.1 Договору, письмовий текст якого був підписаний сторонами по справі, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач.

П. 13.8 Договору передбачено, що його невід`ємними частинами є заява-приєднання та комерційна пропозиція.

Відповідно до змісту розділу "Термін дії договору та умови пролонгації" комерційної пропозиції, яка була погоджена додатковою угодою №1 до Договору та підписана сторонами по справі (копія додана до позовної заяви, а.с. 22-24), Договір діє з 01.05.2019 до 30.06.2020 включно при умові своєчасної оплати та може бути розірвано в іншій термін за згодою сторін.

Згідно Додаткової угоди №2 від 12.09.2019 до Договору про постачання електричної енергії споживачу, яка набула чинності з моменту її підписання Сторонами, додаток №2 Комерційна пропозиція до договору про постачання електричної енергії споживачу викладено в новій редакції (копія додана до позовної заяви, а.с. 25-27).

Відповідно до комерційної пропозиції, погодженої додатковою угодою №2, платежі здійснюються Споживачем на підставі отриманого у Постачальника рахунку, на поточний рахунок Постачальника у наступних обсягах та строки:

- до 14:00 годин 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, 25% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- до 14:00 годин 01 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, 25% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- до 14:00 годин 09 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, 25% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період;

- до 14:00 годин 19 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, 25% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період.

Відповідно до змісту розділу "Термін дії договору та умови пролонгації" комерційної пропозиції, яка була погоджена додатковою угодою №2 до Договору та підписана сторонами по справі, Договір в редакції даної комерційної пропозиції діє до 30.09.2019 включно при умові своєчасної оплати. Відповідно до п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони встановили, що умови цього договору, в редакції даної комерційної пропозиції, застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.09.2019.

Як передбачено умовами зазначених вище комерційних пропозицій, у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, у тому числі нездійснення попередньої оплати та оплати додатково замовлених обсягів купівлі електричної енергії, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Пеня сплачуються на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунка.

В позовній заяві позивач не посилається на наявність інших додаткових угод, укладених сторонами Договору, а також на наявність інших комерційних пропозицій, які були чинними в спірному періоді (липень 2019 - лютий 2020).

Позивачем направлялися відповідачу рахунки на попередню оплату, розмір якої був обрахований позивачем відповідно до умов Договору, при цьому в рахунках за липень-серпень 2019 було зазначено про необхідність її сплати двома платежами в розмірі 50% заявленого обсягу до 25 числа та 9 числа; в рахунках за вересень-жовтень 2019 - трьома платежами в розмірі 40%, 30% та 30% до 25, 10 та 15 числа відповідно; за листопад 2019 - лютий 2020 - чотирма платежами в розмірі 25% кожний до 9, 1, 19, 25 числа відповідно (а.с. 31-45).

Позивачем, з посиланням на умови Договору, заявлені позовні вимоги про стягнення пені на суму 95 435,29 грн., нарахованої за несвоєчасну внесені платежі з попередньої оплати за період з 26.06.2019 по 26.02.2020; а також про стягнення 616,17 грн. пені та 75,96 грн. - 3 % річних на суму несвоєчасно оплаченої заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 20.08.2019 по 25.02.2020.

Під час розгляду спору по суті судом приймається до уваги наступне.

Ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 664 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1.2.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

П. 7 Постанови № 312 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до абзацу одинадцятого до п. 13 розділу ХVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії", тимчасово, на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності.

Абзацем п`ятим цієї ж норми Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Таким чином, 01.01.2019 відповідно до ст.ст. 633, 634 ЦК України, п. 1.2.8 ПРРЕЕ, п. 7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, шляхом подання заяви-приєднання та по факту споживання електричної енергії відповідач приєднався до умов договору про постачання електричної енергії (Договір) на умовах комерційної пропозиції, що відповідачем не заперечується.

Як було встановлено судом, відповідно до п. 13.1 зазначеного договору, письмовий текст якого був підписаний сторонами по справі, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач.

Також судом встановлено, що текстом Договору не передбачені зобов`язання відповідача здійснювати планові платежі в порядку попередньої оплати, їх розмір та терміни внесення.

Розділ 9 Договору «Відповідальність» не передбачає відповідальність відповідача у вигляді сплати пені за несвоєчасну оплату платежів, визначених Договором.

Фактично, зобов`язання відповідача щодо сплати платежів в порядку попередньої оплати та відповідальність за несвоєчасну сплату у вигляді пені передбачено лише умовами комерційних пропозицій, копії яких додані позивачем до позовної заяви.

Разом з тим, зі змісту вказаних вище комерційних пропозицій вбачається, що перша з них як складова частина Договору, діяла в період з 01.05.2019 по 30.06.2019, а друга - з 01.09.2019 по 30.09.2019.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів, якими б підтверджувалося зобов`язання відповідача здійснювати платежі в порядку попередньої оплати в розмірах та в строки, зазначені позивачем в рахунках на оплату протягом всього спірного періоду, визначеного позивачем в позовній заяві (з 26.06.2019 по 26.02.2020).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, судом визнаються обґрунтованими заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, стосовно того, що позивачем доведено наявність комерційних пропозицій як складових частин Договору, які були чинними лише в період з 01.05.2019 по 30.06.2019 та з 01.09.2019 по 30.09.2019, а в іншій частині спірного періоду, визначеного позивачем, підстави для здійснення планових платежів та нарахування штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим здійснений відповідачем контррозрахунок пені, нарахованої за несвоєчасну оплату планових платежів у спірному періоді, відповідно до якого її розмір складає 8 835,45 грн.

Стосовно заявлених вимог про стягнення 616,17 грн. пені та 75,96 грн. - 3 % річних на суму несвоєчасно оплаченої заборгованості за фактично спожиту електричну енергію за період з 20.08.2019 по 25.02.2020, суд вважає, що позивачем не доведено наявність простроченої заборгованості у відповідному періоді.

Позивач, не погоджуючись з доводами відповідача щодо наявності переплати з його боку у спірному періоді, у відповіді на відзив посилається на те, що вказані платежі є плановими платежами з попередньої оплати. Разом з тим, як було встановлено судом, позивачем не надано доказів встановлення строків внесення та розміру відповідних планових платежів за відповідний період, тому позов в цій частині вимог визнається судом необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги позивача в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію в частині попередньої оплати за період з 26.06.2019 по 26.02.2020 визнаються судом обґрунтованими частково та підлягають задоволенню в частині стягнення 8 835,45 грн., в іншій частині вимог позов відхиляється судом як необґрунтований.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру стягуваної з нього пені на 80% суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, суд зауважує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд вважає, що розмір стягуваної з відповідача за рішенням суду пені є незначним, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що стягнення з нього 8 835,45 грн. є надмірним тягарем та може суттєво вплинути на його майновий стан.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для зменшення розміру стягуваної з відповідача пені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 1), 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" (39803, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Портова, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (вул. Панянка, 65-Б, м. Полтава, 36022; адреса листування: вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, ) - 8 835,45 грн. пені; 193,38 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині вимог в задоволенні позову відмовити.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Пушко І.І.