ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

14 вересня 2020 року Справа № 926/479/20
Суддя Байталюк Володимир Дмитрович, розглянувши заяву про затвердження мирової угоди по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кард»

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Західна нафтова група»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Нафта плюс»

про захист прав інтелектуальної власності та стягнення збитків в сумі 35998200,00 грн

Представники сторін не викликались.

В С Т А Н О В И В :

02.09.2020 до Господарського суду Чернівецької області від представників сторін надійшла заява про затвердження мирової угоди по справі № 926/479/20, в якій сторони просили суд затвердити додану до заяви мирову угоду про встановлення порядку виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2020, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вог Кард», Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Західна нафтова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Нафта плюс».

Заява обґрунтована тим, що у відповідності до статей 46, 191, та 192 Господарського процесуального кодексу України сторони домовились про укладення мирової угоди на стадії набрання рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2020 законної сили про порядок його виконання на підставі взаємних поступок.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява № 56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі «Агрокомплекс проти України»).

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі «Фуклев проти України» (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони в процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Частиною сьомою статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої та другої статті 330 Господарського процесуального кодексу України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з наданої мирової угоди, вона підписана повноважними особами сторін та подана на затвердження суду на стадії набрання рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2020 законної сили. Однак, Господарським процесуальним кодексом не передбачено можливості сторін подавати на затвердження суду мирову угоду на стадії набрання рішенням суду законної сили, як і не передбачено права чи обов`язку суду затверджувати такі мирові угоди.

Натомість, стаття 330 Господарського процесуального кодексу України передбачає обов`язок державного або приватного виконавця подати на затвердження суду мирову угоду укладену сторонами тільки в процесі виконання рішення суду.

Керуючись статтями 46, 234, 330 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви від 02.09.2020 вх. № 1978 про затвердження мирової угоди про встановлення порядку виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.08.2020 по справі № 926/479/20.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Згідно з приписами статті 235 Господарського процесуального ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 14.09.2020.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя В. Байталюк