ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2027/20

За позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання» (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд. 12-А, )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Акціонерне товариство (далі - АТ) «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Компанія з теплопостачання» про стягнення 9 749 грн. 25 коп., з яких пеня у розмірі 8 999 грн 31 коп. та 3% річних у розмірі 749 грн 94 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.07.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Позивач - АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист, відзив на позовну заяву до суду не надавав. Ухвала суду від 15.07.2020р. про відкриття провадження у справі №916/2027/20, направлена на юридичну адресу відповідача, була вручена отримувачу, що підтверджується поштовим повідомленням №31542/20 від 24.07.2020р., яке міститься в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що 10.10.2018р. між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як Постачальником, та ТОВ «Компанія з теплопостачання» як Споживачем укладено Договір №7122/18-КП-23 постачання природного газу.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору останній передав у власність ТОВ «Компанія з теплопостачання» природний газ на загальну суму 905 680 грн. 39 коп., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу.

Відповідно до пункту 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Однак, за даними позивача, ТОВ «Компанія з теплопостачання» здійснювало оплату за переданий газ несвоєчасно, чим було порушено умови Договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, вимоги пункту 6.1 Договору, що на думку позивача, свідчить про порушення прав та охоронюваних законом інтересів АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Позивач зазначає, що відповідно до п.8.2 Договору у разі прострочення Споживачем оплати згідно п. 6.1 Договору, він сплачує Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу.

За розрахунком позивача, з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу ТОВ «Компанія з теплопостачання» перед АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», розмір нарахованої пені за неналежне виконання умов Договору складає 8 999 грн. 31 коп.

АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» також посилається на положення п.2 ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

На підставі вищевказаної норми позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 749 грн. 94 коп.

В обґрунтування позову позивач посилається на положення ст. ст. 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 509, 526, 530, 610, 612, 629, 655, 692 Цивільного кодексу України та просить суд стягнути на його користь пеню у розмірі 8 999 грн. 31 коп., 3% річних у розмірі 749 грн. 94 коп.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що 10.10.2018р. між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Постачальник) та ТОВ «Компанія з теплопостачання» (Споживач) укладено Договір №7122/18-КП-23 постачання природного газу, відповідно до п. 1.1. (в редакції Додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.) Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах Договору.

У відповідності до п.11.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.) Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п.2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №5 від 20.03.2019р.) Постачальник передає Споживачу в період з 01.10.2018р. по 30.04.2019р. (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 123,319 тис.куб.м. в тому числі по місяцях: листопад 2018р. - 14,021 тис.куб.м., грудень 2018р. - 32,630 тис.куб.м., січень 2019р. - 32,408 тис.куб.м., лютий 2019р. -24,260 тис.куб.м., березень 2019р. -20,00 тис.куб.м.

Згідно п.2.2 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.) Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 Договору, повністю покривають потреби Споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених п. 1.2 цього Договору. Споживач самостійно визначає обсяги зазначені в п. 2.1 Договору і несе відповідальність за правильність їх визначення.

У відповідності до п.3.8 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.) приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно п.4.2 Договору ціна за 1000 куб.м. газу становить 6 235 грн. 51 коп., крім того податок на додану вартість - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7 482 грн. 61 коп.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору за період з листопада 2018р. по березень 2019р. АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було надано, а ТОВ «Компанія з теплопостачання» прийнято газ на загальну суму 905 680 грн. 39 коп., з яких: 104 913 грн. 71 коп. в листопаді 2018р. за 14,021 тис.куб.м. використаного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2018р., 244 157 грн. 63 коп. в грудні 2018р. за 32,630 тис.куб.м. використаного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2018р.; 242 496 грн. 49 коп. в січні 2019р. за 32,408 тис.куб.м. використаного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2019р.; 181 528 грн. 16 коп. в лютому 2019р. за 24,260 тис.куб.м. використаного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 28.02.2019р.; 132 584 грн. 40 коп. в березні 2019р. за 17,719 тис.куб.м. використаного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31.03.2019р.

Відповідно до пункту 5.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.) оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно до ст.193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за Договором в частині оплати використаного природного газу виконав в повному обсязі, однак з порушенням встановленого Договором строку, що підтверджується довідкою позивача щодо операцій по ТОВ «Компанія з теплопостачання».

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст.343 Господарського кодексу України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 7.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.) за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

Пунктом 7.2 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 28.11.2018р.) визначено, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.п. 5.1, 5.6 Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Суд, перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, встановив, що позивачем вірно визначено суму пені за період з листопада 2018р. по березень 2019р. у розмірі 8 999 грн. 31 коп., а вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, доданий позивачем до позовної заяви, згідно якого 3% річних становлять 749 грн. 94 коп., суд встановив, що він є вірним, а вимоги в цій частині підлягають задоволенню, як такі, що обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання» про стягнення- задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з теплопостачання» (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд. 12-А, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ) пеню у розмірі 8 999 грн. 31 коп., 3% річних у розмірі 749 грн. 94 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті 14 вересня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога