ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020м. ДніпроСправа № 904/1234/20

За позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ

до Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство", м. Тернівка Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "ДТЕК Високовольтні мережі", м. Краматорськ Донецької області

про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію, пені, індексу інфляції та 15% річних у розмірі 4 096 129, 64 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Жданова Г.С., довіреність № 1 від 23.01.2020, представник;

від третьої особи: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію в сумі 4 096 129, 64 грн, з яких: сума основного боргу у розмірі 2 775 223, 98 грн, пеня у розмірі 858 788, 17 грн, 15% річних у розмірі 389 961, 66 грн, інфляційні втрати у розмірі 72 155, 83 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.04.2020. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено Акціонерне товариство "ДТЕК Високовольтні мережі".

Ухвалою суду від 18.03.2020 відкладено підготовче засідання на 15.04.2020.

24.03.2020 від позивача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про проведення судових засідань без участі його представника.

07.04.2020 від відповідача надійшло клопотання про поновлення строків на подання відзиву на позовну заяву. Разом із клопотанням відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.04.2020, приймаючи до уваги проведення превентивних мір щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами та доповненнями), розгляд справи № 904/1234/20 у межах підготовчого провадження відкладено без визначення дати наступного судового засідання. Вирішено про дату, місце та час наступного судового засідання повідомити учасників справи додатково.

Пунктом 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)") передбачено продовження процесуальних строків на час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою суду від 25.05.2020 підготовче засідання у справі призначено на 23.06.2020.

22.06.2020 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням представника Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" на лікарняному.

23.06.2020 від позивача надійшло повторне клопотання про проведення судових засідань без участі представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Ухвалою суду від 23.06.2020 відкладено підготовче засідання на 06.07.2020.

24.06.2020 від третьої особи надійшли письмові пояснення.

02.07.2020 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням представника Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" на лікарняному.

Ухвалою суду від 06.07.2020 відкладено підготовче засідання на 03.08.2020.

07.07.2020 від позивача втретє надійшло клопотання про проведення судових засідань без участі представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

03.08.2020 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням представника Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" після лікарняного у відпустці на амбулаторно-курортному лікуванні (по 28.08.2020).

Ухвалою суду від 03.08.2020 відмовлено у клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2020.

Представники учасників справи в судове засідання 02.09.2020 не з`явились.

Представник відповідача до початку судового засідання 02.09.2020 засобами телефонного зв`язку повідомив суд про неможливість своєчасного прибуття в це судове засідання, у зв`язку з поломкою службового автомобіля на шляху прямування з м. Терни до суду в м. Дніпро, а також про наміри подати додаткові документи по справі та бути присутнім у судовому з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 02.09.2020 оголошувалась перерва до 16 год. 00хв. цього ж дня, про що судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, зміст якої занесено до протоколу судового засідання від 02.09.2020.

Від відповідача 02.09.2020 надійшла заява, в якій викладено пояснення щодо причин неможливості прибуття представника Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" на 10 год.00 хв. у призначене на 02.09.2020 судове засідання.

Також відповідач подав клопотання, в якому просить стягнути з нього суму основного боргу, відмовити в задоволенні вимог щодо нарахування штрафних санкцій та розстрочити виконання рішення суду в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що надання послуги позивачу відповідачем підтверджується поясненнями третьої особи. Щодо нарахованих позивачем штрафних санкцій відповідач зазначає, зокрема, що у разі задоволення судом вимог у цій частині позову існує очевидна загроза зупинення господарської діяльності підприємства та невиплати заробітної плати його працівникам, що може призвести до нестабільного положення в місті Тернівка. Тому при винесенні рішення відповідач просить суд звернути увагу на господарську діяльність Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство", його тяжкий фінансовий стан та ту обставину, що саме бездіяльність позивача призвела до притягнення відповідача до відповідальності у вигляді нарахування штрафних санкцій.

Після перерви у судовому засіданні 02.09.2020 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 02.09.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 та комерційної пропозиції № 2 в частині оплати вартості поставленої йому в січні 2019 року електричної енергії.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що на адресу відповідача не надходило повідомлення позивача № 1370 від 28.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії". Тому відповідачу не було відомо про час припинення постачання електроенергії попереднім постачальником та початок фактичного постачання електроенергії позивачем, враховуючи, що договір на постачання електричної енергії, укладений між відповідачем та ТОВ "ДТЕК Високовольтні мережі" від 01.12.2007 не припинив свою дію. Також, позивач і не обмежив та/ або не припинив постачання електричної енергії; відповідач користувався електричною енергією протягом 2019 року без будь-яких попереджень про відключення або обмеження послуги.

Тож, відповідач зазначає, що через сукупність зазначених підстав ( не направлення позивачем повідомлення, рахунку на прогнозований обсяг електроенергії, не вчинення дій щодо обмеження чи припинення постачання електроенергії, відсутність інформації про припинення надання послуг попереднім електропостачальником) відповідач мав сумніви щодо надання саме позивачем послуг з постачання електричної енергії. Тому з боку відповідач не було підписано акт купівлі-продажу до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 (публічний договір) та не сплачено рахунок, який надійшов на адресу відповідача 15.02.2019.

Також відповідач не погоджується із заявленими позивачем до стягнення нарахуваннями на суму заборгованості. Відповідач вказує, що не мав можливості внести зміни до договору в частині відповідальності сторін, в тому числі в частині розміру процентів, на який не міг погодитись, та наголошує на незгоді із періодами нарахування пені та інфляційних втрат.

Позиція третьої особи, викладена у поясненнях

Третя особа зазначає, що вказаний у позовній заяві об`єм використаної КП "Тернівське житлово-комунальне підприємство" електроенергії ( 963 499, 00 кВт/год) підтверджується за даними звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комеційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго".

Позиція відповідача, викладена у клопотанні

Відповідач, на підставі наданих третьою особою пояснень визнав, факт надання йому послуг з електропостачання у січні 2019 року в обсязі 963 499 кВт/год саме позивач, у зв`язку з чим просить стягнути з нього суму основного боргу.

В частині нарахування штрафних санкцій відповідач просить відмовити та розстрочити виконання рішення суду з огляду на тяжкий фінансовий стан підприємства та притягнення відповідача до відповідальності у вигляді штрафних санкцій внаслідок бездіяльності позивача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", яке на підставі розпорядження Кабінету міністрів України №1023-р від 12.12.2018 визначене постачальником "останньої надії" з 1 січня 2019 року і до 1 січня 2021 року (далі - позивач, постачальник), та Комунальним підприємством "Тернавське житлово-комунальне підприємство" укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 на умовах публічного договору про постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" (далі - третя особа, оператор системи розподілу) відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 1531 від 27.11.2018 отримало ліцензію на здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії та є оператором системи розподілу електричної енергії на території Донецької області, в межах розташування власних електричних мереж. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" адмініструє точки комерційного обліку електроенергії в тому числі і споживачів, які не уклали договори з постачальниками та, у відповідності до п. 6 ст. 64 Закону України Про ринок електричної енергії" переходять на постачання електричної енергії до постачальника "останньої надії" (тобто до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго").

Відповідно до пункту 1.1 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - договір) цей договір є публічним договором приєднання споживача (далі - споживач) до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - постачальник) споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках. Цей договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії та комерційної пропозиції, що є додатком 1 до цього договору .

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України (п. 1.2 договору).

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція) (п. 2.1 договору).

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та комерційну діяльність (п. 2.2 договору).

Постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави (п. 3.1 договору).

Електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється (п. 3.4 договору).

Постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу на тих же умовах, що і з попереднім електропостачальником, в частині здійснення розрахунків, способу оплати. Постачальник отримує від оператора системи всю необхідну інформацію щодо умов договору про постачання електричної енергії, які діяли між споживачем та попереднім електропостачальником. У разі ненадання зазначеної інформації оператором системи за 5 календарних днів до початку розрахункового періоду, постачання споживачу здійснюється на умовах, визначених додатком 1 до договору (комерційна пропозиція) (п. 3.5 договору).

З першим рахунком за електричну енергію, який надає постачальник споживачу, постачальник має надати споживачу інформацію про: ціни (тарифи) та термін дії договору (не більше 90 діб); оплату послуг з розподілу через постачальника з наступним переведенням цієї оплати оператору системи; право споживача змінити постачальника. Постачальник не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, що не визначена цим договором (п. 3.6 договору).

Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення договору між сторонами (п. 3.7 договору).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком 1 до договору (п. 5.1 договору).

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію (п. 5.2 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8 договору).

Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9 договору).

Оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10 договору).

Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів (п. 13.1 договору).

Відповідно до комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 (а.с. 28-31) для постачання електричної енергії споживачам - постачальником "останньої надії" (далі - комерційна пропозиція), ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії, формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179; ціни постачальника наведені у додатку до цієї комерційної пропозиції.

Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії": споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі) (далі - ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до акта купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи постачальника та споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей. До усунення розбіжностей сторони керуються даними, вказаними ОС, з подальшим коригуванням після врегулювання розбіжностей. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі або розрахункових документах. У разі перевищення суми платежу, що підлягає оплаті за розрахунковий період, надлишок отриманих коштів зараховується як оплата заборгованості попередніх періодів з найдавнішим терміном виникнення, а за відсутності такої, в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. При здійснені оплати за електричну енергію споживач обов`язково зазначає у призначені платежу номер та дату рахунку та період за який здійснюється оплата.

Спосіб оплати за послугу з розподілу електричної енергії: споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії через постачальника.

Положеннями пункту 6.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 312 від 14.03.2019 встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

За даними Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", наведеними у поясненнях № 17-В/ПИР від 18.06.2020 (арк. с. 123-124) фактичний корисний відпуск електроенергії КП "Тернавське житлово-комунальне підприємство" відповідно до звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" за січень 2019 року склав 963 499 кВт/год.

Відповідно до ч. 6 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу (ч. 7 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (ч. 8. ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу (ч. 9. ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті (ч. 11. ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Пунктом 3.4.4 ПРРЕЕ передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу. Про кінцевий строк постачання електричної енергії постачальник "останньої надії" має повідомляти споживача у виставлених рахунках кожні 30 днів. Повідомлення про припинення електропостачання надаються споживачу відповідно до процедури, передбаченої цими Правилами. Якщо споживач постачальника "останньої надії" не уклав договір із новим електропостачальником по закінченню терміну договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розподіл та постачання електричної енергії такому споживачу припиняється шляхом здійснення відключення електроустановки такого споживача.

Позивач зазначає, що 27.12.2018 на виконання ч. 11 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", ним, як постачальником "останньої надії", на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційну пропозицію № 2 до договору; додаток до комерційної пропозиції № 2 "Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

У матеріалах справи міститься копія повідомлення позивача на адресу відповідача за № 44/09-1370 від 28.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (арк. с. 40), в якому відповідачу повідомляється про початок постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", про припинення електроживлення його об`єкта (об`єктів), якщо споживач не акцептує умови договору на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", та про дату, яка вважається датою підписання договору. Додатком до вказаного повідомлення на адресу відповідача вказано рахунок за електричну енергію від 26.01.2019 № 51/28/П01/01547 на суму 2 361 895, 20 грн.

Як вказано вище, відповідно частин 8-9 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", які кореспондується з умовами, що зазначені в додатку 1 "Комерційна пропозиція № 2" до договору, постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів .

Споживач згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 цього Закону зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Позивач зазначає, що на виконання договору ним, на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Комунальним підприємством "Тернавське житлово-комунальне підприємство", отриманих від ОСР (Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі"), складені: акт купівлі-продажу електроенергії № 000147 від 31.01.2019 за розрахунковий період січень 2019 року, відповідно до якого відповідачем спожито електричної енергії по 2 класу напруги в обсязі 963 499 кВт*год на суму 2 775 223, 98 грн з ПДВ (а.с. 34) та рахунок № 51/28/О01/03056 від 09.02.2019 на оплату електричної енергії за січень 2019 року вартістю 2 775 223, 98 грн з ПДВ (а.с. 35).

Вказані вище розрахункові документи були отримані відповідачем 15.02.2019, на підтвердження чого позивачем надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 36).

Оскільки відповідач виставленого йому рахунку на оплату спожитої у січні 2019 року електроенергії не оплатив, позивачем на його адресу було направлено вимогу № 44/10-164/П04 від 03.02.2020 про сплату штрафних санкцій на суму 1 320 905, 66 грн у семиденний строк з дати отримання цієї вимоги.

Відповідач своїх зобов`язань за договором по оплаті спожитої у січні 2019 року електроенергії вартістю 2 775 223, 98 грн не виконав, оплату штрафних санкцій у розмірі 1 320 905, 66 грн, передбачених вимогою позивача № 44/10-164/П04 від 03.02.2020, не здійснив, що і стало причиною звернення останнього до суду з даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

За матеріалами справи судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звітом щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго", які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", за січень 2019 року (а.с. 37-39) підтверджується, що позивач у січні 2019 року відпустив відповідачу електричну енергію за класом споживання 2 в кількості 963 499 кВт/год, тобто належним чином виконав свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" .

Отже, у відповідача виникло зустрічне зобов`язання за вказаним договором по оплаті позивачу вартості поставленої ним електричної енергії за ціною, вказаною у комерційній пропозиції № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживача постачальником "останньої надії" та додатку до неї (додаток № 1 до договору).

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та умови комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 до договору щодо строків оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок за спожиту в розрахунковому місяці електричну енергію до 14-го (включно) числі місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого постачальником рахунку.

При цьому, ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє боржника від обов`язку з оплати наданих товарів (послуг). Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №918/537/18 від 02.07.2019, у справі № 910/19702/17 від 20.12.2018, у справі № 910/21406/17 від 10.10.2018, у справі № 910/22589/17 від 05.09.2018, у справі № 905/915/17 від 13.07.2018.

Таким чином, строк виконання відповідачем зобов`язання за договором по оплаті спожитої у січні 2019 року є таким, що настав 14.02.2019.

Згідно з нормами статей 202 Господарського кодексу України та 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

На момент розгляду справи доказів погашення перед позивачем наявної суми основного боргу за договором у розмірі 2 775 223, 98 грн відповідачем суду не надано.

Відповідач за наслідками надання третьою особою письмових пояснень щодо поставки електроенергії у січні 2019 року визнав заявлену до стягнення суму основного боргу.

Тому позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 2 775 223, 98 грн підлягає задоволенню.

Щодо нарахування пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами пункту 5.11 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Згідно з комерційною пропозицією № 2 від 27.12.2018 до договору за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня споживачем сплачується на підставі рахунків постачальника, а у разі незгоди споживача, стягується в судовому порядку.

При цьому, у розділі "Відповідальність сторін" комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 до договору передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через 1 рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості поставленої у січні 2019 року електроенергії позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 858 788, 17 грн за період, який відповідно до наявного у матеріалах справи протоколу розрахунку за типом заборгованості - пеня, становить з 22.02.2019 по 30.01.2020. Вказаний у позовній заяві період нарахування пені з 01.01.2019 по 31.03.2019 визнається судом помилковим у зв`язку з невідповідністю нарахованої суми пені цьому періоду.

Перевіркою наведеного в позові розрахунку пені судом встановлено його арифметичну правильність, відповідність умовам договору та положенням чинного законодавства, оскільки умовами комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 до договору передбачено збільшений до одного року строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання визначених договором зобов`язань.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. У разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, розгляд питання про зменшення сум штрафних санкцій, заявлених до стягнення, є правом господарського суду, яке може бути реалізовано судом, у тому числі за власною ініціативою, з урахуванням усіх обставин конкретної справи.

Виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватись із дотриманням принципів розумності та справедливості, оскільки неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Як вбачається, розмір заявленої позивачем до стягнення суми неустойки у вигляді пені є надмірно великим, порівняно із розміром порушеного відповідачем зобов`язання.

Таким чином, враховуючи часткове покриття майнових втрат позивача за рахунок стягнення з відповідача 15% річних за час прострочення виконання ним грошового зобов`язання за договором, суд вважає, що зменшення суми стягуваної пені на 90% цілком узгоджується із завданнями та засадами господарського судочинства, а також принципами добросовісності, розумності і справедливості.

Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення пені в розмірі 85 878, 82 грн, з відмовою в частині стягнення пені в розмірі 773 000,35 грн.

Щодо нарахування 15% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 15% річних у розмірі 389 961, 66 грн за період з 22.02.2019 по 30.01.2020 та інфляційних нарахувань за період з березня по травень 2019 року в розмірі 72 155, 83 грн.

В розділі "Додаткові зобов`язання споживача" комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 до договору передбачено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 15% річних та інфляційних нарахувань, судом виявлено арифметичні помилки. Однак, оскільки позовні вимоги про стягнення 15% річних у розмірі 389 961, 66 грн та інфляційних нарахувань у розмірі 72 155, 83 грн заявлено в межах сум здійснених судом перерахунків, то їх слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотань відповідача про відмову в задоволенні вимог щодо нарахування штрафних санкцій та про розстрочення виконання рішення суду

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України. Так, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у підтвердження існування обставин, визначених статтею 617 Цивільного кодексу України, які б надавали суду підстави для його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання за укладеним із позивачем договором у вигляді застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних за змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, передбачені вказаною нормою суми нарахувань не є штрафними санкціями.

Таким чином, клопотання відповідача в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо нарахування штрафних санкцій задоволенню не підлягає.

Так само не підлягає задоволенню і клопотання відповідача в частині розстрочення виконання рішення суду, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З доданих до клопотання накладних оператора поштового зв`язку вбачається, що вказане клопотання було надіслане на адресу позивача лише 02.09.2020, тобто в день призначеного судового засідання з розгляду справи по суті, що позбавляє позивача висловити свою правову позицію щодо поданого клопотання, а отже, порушує такі принципи здійснення господарського судочинства як рівність та змагальність сторін.

Суд наголошує на тому, що заява про розстрочення виконання рішення суду може бути подана відповідачем повторно, за умови дотримання ним вимог статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 61 441,94 грн покладаються на відповідача (без урахування зменшення судом розміру пені, яке не впливає на відшкодування відповідачем позивачу судових витрат).

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, пунктом 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача в частині відмови в задоволенні вимог щодо нарахування штрафних санкцій та розстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Тернавське житлово-комунальне підприємство" (51500, Дніпропетровська область, м. Терни, вул. Маяковського, 29; ідентифікаційний код 31657751) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; ідентифікаційний код 19480600) суму основного боргу у розмірі 2 775 223, 98 грн, пеню в розмірі 85 878, 82 грн, 15% річних у розмірі 389 961, 66 грн, інфляційні втрати у розмірі 72 155, 83 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 61 441, 94 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 773 000,35 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.09.2020

Суддя В.І. Ярошенко