ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.09.2020 р. Справа № 917/156/20

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 9 про надання розстрочки виконання рішення суду по справі №917/156/20

за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022 (адреса для листування : пр-т Свободи, 8, м. Кременчук, 39600)

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 9, вул. Івана Мазепи, 69, м. Кременчук, 39600

про стягнення 141 368,50 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники сторін:

від стягувача: не з`явився,

від заявника (боржника): не з`явився.

Обставини справи: Господарським судом Полтавської області розглядалася справа № 917/156/20 за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 9 про стягнення 141 368,50 грн. заборгованості.

28.08.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 9 про надання розстрочки виконання рішення суду по справі №917/156/20 на один рік.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.08.2020 року прийнято заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 9 про надання розстрочки виконання рішення суду по справі №917/156/20 до розгляду; розгляд заяви призначено у судове засідання на 10.09.2020 року на 10:30 год.

Учасники справи представництво у судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили. Останні були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи.

Стягувач (позивач) надав відзив на заяву № 863 від 07.09.2020 р. (вх. № 9781 від 10.09.2020 р.), в якому стягувач зазначає, що він заперечує проти задоволення заяви боржника щодо розстрочення виконання останнім рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/156/20.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 917/156/20 від 30.03.2020 року стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 9 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» 96 900,00 грн. основного боргу, 3 397,23 грн. інфляційних втрат, 6 160,88 грн. трьох процентів річних та 1 596,87 грн. витрат по сплаті судового збору.

28.08.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 9 про надання розстрочки виконання рішення суду по справі №917/156/20.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення відповідач посилається на тяжке фінансове становище, а також те, що станом на 25.08.2020 року ОСББ частково розрахувалося з AT «Полтаваобленерго». Залишок заборгованості за Рішення суду у ОСББ перед AT «Полтаваобленерго» складає за постачання теплової енергії в гарячій воді в сумі 62 751,89 грн., інфляційних втрат - 3 397,23 грн., трьох процентів річних - 6 160,88 грн. та 1 596,87 грн. витрат по сплаті судового збору. Вказана сума, яка підлягає стягненню за Рішенням є занадто великою для разової оплати, а її сплата не можлива в силу недостатності грошових коштів у ОСББ, відсутності грошових резервів, та відсутності будь якого майна.

Пред`явлення AT «Полтаваобленерго» на примусове виконання до державної виконавчої служби Рішення Господарської суду Полтавської області № 917/156/20 призведе до блокування рахунку, а також до збільшення заборгованості, яка буде складатися з виконавчого збору в розмірі 10% від суми пред`явленої до стягнення та додаткових виконавчих витрат. Внаслідок чого, ОСББ не в змозі буде належним чином надати послугу з утримання будинку та прибудинкової території мешканцям будинку, які своєчасно проводять оплату за комунальні платежі.

Відповідно до наданих заявником копій оборотно-сальдових відомостей, в період з січня 2020 року по липень 2020 року від споживачів в рахунок погашення боргу за надану послугу з опалення та гарячої води до ОСББ надійшли кошти в сумі 11 274,17 грн., які за даними заявника в той же час були перераховані на рахунок AT «Полтаваобленерго».

За твердженням заявника, вищезазначене свідчить про добросовісність ОСББ в частині виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду саме по собі передбачає регулярні платежі з оплати заборгованості ОСББ перед AT «Полтаваобленерго». Також, розстрочення виконання Рішення дозволить ОСББ не порушувати виконання поточних зобов`язань по оплаті послуг/товарів, а також надасть можливість виконати Рішення з уникненням примусового стягнення.

Всі вище наведені обставини на думку заявника є такими, що істотним чином ускладнюють негайне виконання рішення суду по даній справ, а тому заявник просить суд розстрочити виконання рішення суду від 30.03.2020 року на один рік. Розстрочення виконання рішення, на думку заявника, надасть ОСББ № 9 можливість накопичити грошові кошти та виконати рішення з уникненням примусового стягнення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про надання розстрочки виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Згідно ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З зазначених норм права, суд вбачає, що розстрочка рішення допускається при наявності обставин, які суттєво ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд також бере до уваги те, що п.1 статті 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на то мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

З аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об`єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Господарський процесуальний кодекс визначає перелік обставин, які зазначалися вище в ч. 4 ст. 331 ГПК України, разом з тим, не обмежує їх перелік, оскільки можуть бути і інші обставини, які об`єктивно ускладнюють виконання рішення суду.

Посилання заявника на те, що Заявник є неприбутковою організацією і несплата співвласників (споживачів) за отримані житлово-комунальні послуги, спричинила виникнення заборгованості, яка була стягнута рішенням по даній справі, судом не оцінюється як правомірні, оскільки дана обставина не є підставою для тривалого невиконання рішення суду.

Судом приймаються до уваги доводи стягувача, стосовно того, що відсутність у боржника грошових коштів не може свідчити про неможливість виконання рішення суду з огляду на існування інших, крім звернення стягнення на грошові кошти, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» способів виконання рішення суду.

Заявником до суду не надано доказів на підтвердження доводів щодо наявності виключних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду. Крім того, боржником не надано доказів, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про розстрочку виконання рішення, зміняться у наступному, та доказів здійснення заявником заходів для зміни таких обставин і виконання судового рішення в повному обсязі. Слід зазначити, що відповідач фактично не виконує своїх грошових зобов`язань протягом тривалого часу, а тому надання відповідачу, який неналежно виконує свої зобов`язання, ще й розстрочки, свідчило б про нехтування інтересами позивача, що є неприпустимим, з огляду на принцип рівності сторін у господарському процесі.

Доказів наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, боржником суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутність коштів у заявника за змістом статті 331 Господарського процесуального кодексу України не є обставинами, котрі ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у встановленим господарським судом способом, а відтак не виступають підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не подано належних доказів, які б свідчили про наявність виключних об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому заява про розстрочку виконання рішення по даній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 234, 331 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №9 про надання розстрочки виконання рішення суду від 30.03.2020 р. по справі №917/156/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена протягом 10 днів (ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 14.09.2020 р.

Суддя О.М.Тимощенко