ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17 вересня 2020 року Справа № 903/118/20
Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О. Г.,
розглянувши матеріали справи №903/118/20
за позовом Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Липинської сільської ради
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Липинський
про стягнення 348 173 грн. 93 коп. збитків,
встановив: заступник керівника Луцької місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Липинської сільської ради, в якому просив стягнути з відповідача - ТОВ Липинський збитки в сумі 348173грн. 93коп. Також просив стягнути з відповідача 5222грн. 60коп. витрат по сплаті судового збору.
Згідно ч.5 ст.53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.09.2020р. по даній справі в позові відмовлено повністю. Повне рішення складено та підписано 15.09.2020р.
Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст.123 ГПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 2 ч.1 ст. 129 ГПК України передбачено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі відмови в позові - на позивача.
Водночас, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Судом встановлено, що при поданні позову до суду, Прокуратурою Волинської області сплачено судовий збір в розмірі 5222грн. 60коп. згідно платіжного доручення №149 від 05.02.2020р.
У мотивувальній частині рішення від 10.09.2020р. по справі №903/118/20 зазначено: «Враховуючи те, що саме Липинська сільська рада звернулася до Луцької місцевої прокуратури із проханням ініціювати пред`явлення позову до господарського суду в її інтересах щодо стягнення з ТОВ "Липинський" фактичної недоплати пайового внеску у розвиток інфраструктури села Липини та не оскаржила, як позивач, наявність підстав для представництва Луцькою місцевою прокуратурою інтересів Липинської сільської ради в суді, не заперечила щодо позову, а також не надіслала відповідачу додаткову угоду та не надала відповіді на відзив відповідача, суд вважає за необхідне витрати зі сплати судового збору покласти на позивача - Липинську сільську раду відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України.»
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки судом вирішено питання про судові витрати, проте не ухвалено рішення щодо судового збору, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Північно- західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Додаткове рішення складено та підписано 17.09.2020р.

Суддя О. Г. Слободян