ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2020 р. Справа№ 910/5573/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Горда В.В.

За участю представників учасників процесу:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: представник Ніколова В.М. - за довіреністю № 220/652/д від 14.12.2019.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/5573/19 (суддя Щербаков С.О., м. Київ, повний текст рішення складено 23.03.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум», м. Київ

до Міністерства оборони України

про розірвання договору

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

26.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торум» (надалі - позивач/скаржник/ТОВ «Торум») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони України (надалі - відповідач) про розірвання договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23 січня 2019 року № 286/1/19/3, у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні даного договору.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Торум» зазначало, що з дати подання останнім цінової пропозиції під час проведення електронного аукціону із закупівлі нафти і дистилятів 09130000-9, а саме: 04.01.2019 вартість дизельного палива на європейських ринках суттєво зросла. Так, згідно отриманої позивачем від його контрагентів інформації, середні котирування, що опубліковані агентством "Platts" у публікаціях "Platts European Marcetscan", станом на 04.01.2019 становили: під заголовком "Barges FOB Rotterdam" щодо позиції "Diesel 10 PPM" - 528,75 доларів США/метрична тонна; під заголовком Cargoes CIF NEW/Basis ARA щодо позиції "ULSD 10 PPM" - 531,25 доларів США/метрична тонна, а станом на 12.04.2019 склали: під заголовком "Barges FOB Rotterdam" щодо позиції "Diesel 10 PPM" - 632,00 доларів США/метрична тонна; під заголовком Cargoes CIF NEW/Basis ARA щодо позиції "ULSD 10 PPM" - 637,50 доларів США/метрична тонна.

З урахуванням вищевикладеного, у період з 04.01.2019 по 12.04.2019 значення середніх котирувань за позицією "Diesel 10 PPM" під заголовком "Barges FOB Rotterdam" зросло на 19,53 відсотка, а за позицією "ULSD 10 PPM" під заголовком Cargoes CIF NEW/Basis ARA - на 20 відсотків.

Крім того, позивач посилався на те, що вищевказані обставини впливають на можливість останнього у повному обсязі виконати свої зобов`язання за спірним договором, порушують баланс майнових інтересів сторін за цим договором і є істотними, оскільки, якби ці обставини можливо було передбачити раніше, то договір було б укладено на інших умовах. Водночас, усунути вказані обставини, на думку ТОВ «Торум», можливо лише шляхом коригування умов даного правочину щодо ціни товару відповідно до пункту 3.3 договору.

Історія справи, короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі № 910/5573/19 позов задоволено повністю; розірвано укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торум" та Міністерством оборони України договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23 січня 2019 року № 286/1/19/3; стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торум" 1 921 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі № 910/5573/19 апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі № 910/5573/19 - без змін.

24.09.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі № 910/5573/19 видано наказ.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 910/5573/19 касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі № 910/5573/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/5573/19 (суддя Щербаков С.О., м. Київ, повний текст рішення складено 23.03.2020) у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення прийнято з посиланням на ст.ст. 188, 193, 265 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст.ст. 316 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), ст.ст. 6, 11, 509, 526, 611, 615, 626-629, 651-652, 655, 712 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», ст.ст. 11, 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та мотивоване тим, що на момент укладення договору його сторони допускали можливість зміни індексу споживчих цін, біржових котирувань або показників Platts та врегулювали їх вплив на ціну договору, включивши до змісту договору пункт 3.3 щодо коригування ціни договору шляхом укладення відповідної додаткової угоди у разі документального підтвердження підстав.

Крім того, надіславши відповідачу лист з проєктом додаткової угоди, якою змінено ціну за одиницю товару та продовжено строк поставки товару на 5 (п`ять) днів позивачем вчинено дії направлені саме на внесення змін до договору, а не на його розірвання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торум" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, зокрема, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про те, що на момент звернення ТОВ «Торум» до Міністерства оборони України з пропозицією укласти додаткову угоду на підставі п. 3.3. Договору або розірвати договір, факт зміни біржових коливань не був підтверджений, оскільки зміна котирувань «Platts» на дизельне паливо була підтверджена листом Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» № 2/1 від 18.04.2019, в якому зазначено, поряд з іншим, що зміна середніх котирувань на дизельне паливо на європейському ринку за даними «Platts European Marketskan» станом на 12.04.2019 відносно до 04.04.2019 в абсолютних та відносних величинах становить майже 20% в сторону збільшення.

Крім того, на переконання скаржника, наявність висновку Київської торгово - промислової палати № 1703-4/199 «Про істотну зміну обставин (hardship)» від 23.04.2019 є підставою для розірвання договору та належним доказом у справі на користь таких підстав.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Міністерство оборони України під час нового розгляду відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» не надало, що у відповідності до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Разіної Т.І. суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2020 у справі № 910/5573/19 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торум" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/5573/19 призначено на 26.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 у справі № 910/5573/19 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торум" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/5573/19 на 30.06.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі № 910/5573/19 оголошено перерву у даній справі до 04.08.2020.

Клопотання заявлені учасниками справи

28.07.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торум" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, відповідно до якого позивач просить не здійснювати розгляд справи у відсутності представника позивача - ТОВ «Торум» адвоката Новікової В.О. та відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки 11.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19» через спалах у світі короновірусу з 12.03.2020 по 03.03.2020 в Україні введено карантин, який в подальшому неодноразово продовжено.

Розглянувши клопотання ТОВ «Торум» про відкладення розгляду справи, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про її відхилення з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) установлено з 12.03.2020 до 31.08.2020 на всій території України карантин.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності з 11.05.2020, послаблено карантинні заходи, зокрема дозволено діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів (Підпункт 8 пункту 2 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ № 343 від 04.05.2020).

Таким чином, при розгляді клопотання про відкладення колегією суддів взято до уваги наступне: явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась; скаржник у клопотанні не зазначає конкретних причин, які безпосередньо перешкоджають йому з`явитися до судового засідання, тоді як саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а діяльність позивача не зупинялась через введення карантинних заходів; згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 послаблено карантинні обмеження, зокрема з 11.05.2020 дозволено діяльність адвокатів.

До того ж, враховуючи приписи ст. 197 ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку. Такого клопотання скаржником заявлено не було.

Крім того, 30.06.2020 в судовому засіданні, яке відбулося в приміщенні Північного апеляційного господарського суду був присутній представник ТОВ «Торум» - адвокат Новікова В.О., яка надавала пояснення щодо доводів апеляційної скарги.

Судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Явка представників сторін

04.08.2020 в судове засідання з`явився представник Міністерства оборони України.

В судове засідання 04.08.2020 не з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум», який повідомлявся завчасно та належним чином про час, місце та дату судового засідання.

Щодо повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання слід зазначити наступне.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням вище викладеного, оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення позивача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та докази надіслання судом апеляційної інстанції процесуальних документів учасникам справи на належну адресу, з огляду на те, що неявка сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд оскаржуваного судового акту в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум».

Позиція учасників справи

04.08.2020 в судовому засіданні представник Міністерства оборони України заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/5573/19 - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 23.01.2019 між Міністерством оборони України (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торум" (надалі - постачальник) за наслідками проведення процедури закупівлі № UA-2018-12-20-003197-а укладено договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/19/3 (надалі - Договір), (а.с. 8-14, т. 1).

У відповідності до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язався постачати у 2019 році нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0) (далі - продукція) для потреб Міністерства оборони України згідно специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією:

Найменування продукціїГСТУ, ДСТУСтрок постачанняОдиниця виміруЗагальна кількістьЦіна за одиницю продукції (без ПДВ з витратами на завантаження продукції в місцях навантаження транспортними витратами)Загальна сума вартості продукції в грн. (без ПДВ з витратами на завантаження продукції в місцях навантаження та транспортними витратами)
Паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 та/або паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 (ДТ-З-К5, клас 2) (61-013-3049) ДСТУ 7688:201560 календ. днів з дати підписання договору (в термін до 24.03.2019 включно) тонн 15 588,0 22 817, 65 355 681 528, 20
Вартість продукції без ПДВ355 681 528, 20
Крім того ПДВ71 136 305, 64
Загальна вартість продукції з ПДВ426 817 833, 84
Загальна вартість продукції з ПДВ складає: 426 817 833 (чотириста двадцять шість мільйонів вісімсот сімнадцять тисяч вісімсот тридцять три) грн 84 коп.
Згідно з п. 3.3. Договору ціна за договором коригується за погодженнями сторін у порядку, визначеному ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» не більше, ніж на 10 відсотків (протягом строку постачання продукції) у разі поставки не менше 30 відсотків від загального обсягу продукції за договором та документального підтвердження підстав.

Ціна за одиницю продукції, згідно з цим договором, може змінюватися через 30 днів, починаючи з моменту подання виконавцем цінової пропозиції, у випадку зміни офіційного курсу долара США (курс НБУ) більше ніж на 3 % пропорційно зміни такого курсу, а також пропорційно зміни індексу споживчих цін, біржових котирувань або показників Platts.

Зміна ціни оформлюється шляхом укладення відповідної додаткової угоди до даного договору.

Постачальником продукція постачається на умовах DDP до складу замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з установленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів, установлених діючими технічними умовами (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 5.5. Договору, останній вважається виконаним при умові постачання 99 % продукції.

Пунктом 6.3. Договору визначено, що постачальник зобов`язаний, поміж іншого, забезпечити постачання продукції у строки, встановлені договором; забезпечити постачання продукції, згідно специфікації та якість якої відповідає умовам, установленим розділом ІІ договору.

У відповідності до п. 8.2. Договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

За змістом п. 8.3. Договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Пунктом 8.5. договору передбачено, що продовження строку (терміну) виконання зобов`язань (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором у разі, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір, або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору він може бути змінений або розірваний за згодою сторін.

Згідно з п. 8.6. Договору доказом виникнення істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором є відповідний документ виданий торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору, коригування зобов`язань здійснюються на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння (п. 10.1. договору).

Відповідно до п. 11.1. Договору постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 5 % від суми договору (гарантія виконання зобов`язань від 18.01.2019 № 0GО191011/К на суму 21 340 891,70 грн).

Додатком № 12.1 до Договору № 286/1/19/3 від 23.01.2019 сторони погодили порядок приймання продукції (а.с. 15, т. 1).

Додатком № 12.2. до Договору № 286/1/19/3 від 23.01.2019 сторони погодили рознарядку на постачання палива дизельного ДП-Арк-Євро5-В0 та/або паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0 (ДТ-З-К5, класс 2) (61-013-3049) ДСТУ 7688:2015 (а.с. 16, т. 1).

Також, матеріали справи № 910/5573/19 містять додаткову угоду № 1 від 10.04.2019 до договору № 286/1/19/3 від 23.01.2019 укладену між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торум" (постачальник), відповідно до якої сторони домовились внести зміни до специфікації, а саме термін постачання продукції продовжено до 20.04.2019 (включно) (а.с. 21, т. 1).

Із доводів позивача вбачається, що починаючи з дати укладення спірного договору до квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торум" поставило відповідачу 11 087,831 тон дизельного палива, а недопоставлений обсяг палива станом на 18.04.2019 склав 4 500,169 тон. Вказане твердження не заперечується відповідачем.

Також позивач зазначає, що з дати подання останнім цінової пропозиції під час проведення електронного аукціону із закупівлі нафти і дистилятів 09130000-9, а саме: 4 січня 2019 року, вартість дизельного палива на європейських ринках суттєво зросла. Так, згідно отриманої Товариством від його контрагентів інформації, середні котирування, що опубліковані агентством "Platts" у публікаціях "Platts European", станом на 4 січня 2019 року становили: під заголовком "Barges FOB Rotterdam" щодо позиції "Diesel 10 PPM" - 528,75 доларів США/метрична тонна; під заголовком Cargoes CIF NEW/Basis ARA щодо позиції "ULSD 10 PPM" - 531,25 доларів США/метрична тонна, а станом на 12 квітня 2019 року склали: під заголовком "Barges FOB Rotterdam" щодо позиції "Diesel 10 PPM" - 632,00 доларів США/метрична тонна; під заголовком Cargoes CIF NEW/Basis ARA щодо позиції "ULSD 10 PPM" - 637,50 доларів США/метрична тонна.

З урахуванням вищевикладеного, у період з 4 січня 2019 року по 12 квітня 2019 року значення середніх котирувань за позицією "Diesel 10 PPM" під заголовком "Barges FOB Rotterdam" зросло на 19,53 відсотка, а за позицією "ULSD 10 PPM" під заголовком Cargoes CIF NEW/Basis ARA - на 20 відсотків.

Отже, на переконання позивача, вищевказані обставини впливають на можливість останнього у повному обсязі виконати свої зобов`язання за спірним договором, порушують баланс майнових інтересів сторін за цим договором і є істотними, оскільки, якби ці обставини можливо було передбачити раніше, то договір було б укладено на інших умовах. Тож, на думку ТОВ «Торум», усунути вказані обставини можливо лише шляхом коригування умов укладеного правочину щодо ціни товару відповідно до пункту 3.3 договору.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.04.2019 ТОВ «Торум» звернулося до Міністерства оборони України з листом № 1504-3 від 15.04.2019, в якому повідомило про зміну котирувань "Platts" у публікаціях "Platts European" та запропонувало укласти додаткову угоду до договору на підставі пункту 3.3 цього правочину та ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», або розірвати спірний договір.

24.04.2019 Міністерство оборони України листом № 286/6/2937 надало відповідь на вищевказаний лист позивача, вказавши про відсутність підстав для розгляду його пропозиції та укладення відповідної додаткової угоди про збільшення ціни нафтопродуктів та продовження терміну їх постачання.

З метою підтвердження факту настання істотної зміни обставин за спірним договором, ТОВ «Торум» звернулося до Київської торгово-промислової палати із запитом від 18 квітня 2019 року № 18-04-19-1 щодо надання юридичних послуг з правової експертизи документів та видачі юридичного висновку про істотну зміну обставин (hardship) за договором.

Київська торгово-промислова палата у своєму висновку "Про істотну зміну обставин (hardship)" від 23 квітня 2019 року № 1703-4/199 підтвердила настання істотної зміни обставин в розумінні ст. 652 ЦК України за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23 січня 2019 року № 286/1/19/3.

Також у вказаному висновку позивачу було роз`яснено його право вимагати перегляду та внесення змін до договору або його розірвання.

Отже, позивач звернувшись до Господарського суду Київської області з даним позовом просив розірвати договір № 286/1/19/3 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23 січня 2019 року, у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні даного договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступних підстав.

Приписами статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 ГК України).

Приписами статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Положеннями ст.ст. 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду скасовуючи рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у даній справі та передаючи справу № 910/5573/19 на новий розгляд, вказав, що судами не надано належної оцінки листу ТОВ "Торум" від 15.04.2019 № 1504-3, та не з`ясовано дійсних намірів позивача щодо внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угоди чи розірвання договору. Судами також не досліджено зміст висновку Київської торгово-промислової палати від 23.04.2019 № 1703-4/199 "Про істотну зміну обставин (hardship)", не досліджено та не встановлено, чи зазначені у висновку обставини можуть слугувати підставою для розірвання договору, або підставою для внесення змін до нього згідно зі ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та змістом договору. Також не були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій повноваження начальника Юридичного відділу Київської торгово-промислової палати на підписання висновку від 23.04.2019 № 1703-4/199 "Про істотну зміну обставин (hardship)".

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Отже, з урахуванням вказівок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 19.12.2019 у справі № 910/5573/19, слід зазначити таке.

Частиною 1 статті 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Положеннями статті 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 статті 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

В силу ч. 4 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість розірвання договору не з безпосередньою наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, що настають при такій істотній зміні обставин.

При вирішенні спорів про розірвання договорів з підстав, передбачених ст. 652 ЦК України, необхідним є доведення позивачем того, яким чином змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору та чому зміна обставин є істотною і не може бути усунута.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 910/12154/16, від 17.04.2018 у справі № 927/763/17.

Згідно з ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

- зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

- зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

- покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

- продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

- узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

- зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

- зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни:

- зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Враховуючи зміст п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових коригувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та умов договору, укладеного між сторонами, зміна біржових коригувань або показників Platts визнається підставою для внесення змін до договору про закупівлю.

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі (п. 8.2. Договору).

У відповідності до п. 8.3. Договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Згідно з пп. 2 п. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 вказаного Закону торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців; проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість; Торгово-промислова палата України та торгово-промислові палати України залучаються до надання експертних висновків про походження товарів в тих випадках, коли відповідно до міжнародних договорів України повноваження видачі сертифікатів походження товарів надані митному органу, якщо інше не визначено такими міжнародними договорами. Порядок надання експертних висновків встановлюється Кабінетом Міністрів України; виконувати інші повноваження, що не суперечать законодавству України. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до позовної заяви, в якості доказу наявності обставин непереборної сили, додано висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/199 від 23.04.2019, в якому зазначено, що зміна середніх котирувань на дизельне паливо за даними Рlatts істотно вплинула на можливість виконання ТОВ "Торум" за договором № 286/1/19/3 від 23.01.2019 за цінами, зазначеними у вказаному договорі і при цьому підприємство - постачальник не має можливості усунути наслідки такої істотної зміни обставин при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися. Тож, надані документи свідчать про те, що істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, суттєво впливає на можливість виконання обов`язків постачальником у повному обсязі та за вказаним договором в цілому, а тому є обґрунтовані підстави для висновку щодо перегляду сторонами умов договору в частині ціни товару.

Згідно з п. 2.11. Положення про юридичний відділ Київської ТПП, затвердженого рішенням Президії Київської ТПП 19.01.2005 (Протокол № 1(4)), до функцій юридичного відділу відноситься надання суб`єктам господарювання України юридичних висновків, висновків про підтвердження та/або настання форс-мажорних обставин, висновків щодо істотної зміни обставин (hardship) відповідно до законодавства України.

Висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/199 "Про істотну зміну обставин (hardship)" датовано 23.04.2019, а отже на момент звернення позивача до Міністерства (15.04.2019) факт зміни біржових коригувань або показників Platts не був належно підтверджений, в той час як пункт 3.3 договору передбачає можливість коригування ціни договору за погодженнями сторін у порядку, визначеному статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі», у разі документального підтвердження підстав.

Крім того, дослідивши зазначений вище висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/199 від 23.04.2019, слід зазначити, що останній не є підставою для розірвання договору, оскільки позивач звернувся до торгово-промислової палати після закінчення строку поставки товару за договором, який додатковою угодою № 1 від 10.04.2019 до договору було збільшено до 20.04.2019 (включно), при цьому сам висновок на адресу відповідача не надсилався.

В той же час, відповідно до змісту висновку Київської торгово-промислової палати від 23.04.2019 № 1703-4/199 "Про істотну зміну обставин (hardship)", зазначені у висновку обставини згідно зі статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та умовами договору є підставою для внесення змін до нього, а не для розірвання договору.

При цьому, позивач звертаючись до відповідача з листом від 15.04.2019 № 1504-3 пропонував відповідачу укласти додаткову угоду до договору № 286/1/19/3 від 23.01.2019, якою змінити ціну за одиницю товару пропорційно зміні показників Рlatts і встановити її на рівні 32 793,06 грн/тонна, а також продовжити строк поставки на 5 днів з моменту підписання даної додаткової угоди, відповідно до вказаного листа позивачем було додано проект додаткової угоди № 2 до договору № 286/1/19/3 від 23.01.2019.

Отже, надіславши відповідачу лист з проектом додаткової угоди, якою змінено ціну за одиницю товару та продовжено строк поставки товару на 5 днів позивачем вчинено дії направлені саме на внесення змін до договору, а не на його розірвання.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено належними та допустимими доказами одночасного існування умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, які є необхідними для розірвання договору, оскільки на момент укладення договору його сторони допускали можливість зміни індексу споживчих цін, біржових котирувань або показників Platts та врегулювали їх вплив на ціну договору, включивши до змісту договору пункт 3.3 щодо коригування ціни договору шляхом укладення відповідної додаткової угоди у разі документального підтвердження підстав.

З урахуванням вищенаведеного, місцевий господарський суд, належним чином оцінивши матеріали справи, прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо доводів наведених у апеляційній скарзі, то слід зазначити наступне.

Висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/199 "Про істотну зміну обставин (hardship)" від 23.04.2019 має рекомендаційний характер та не зобов`язує Міністерство оборони України вчиняти будь-які дії щодо зміни істотних умов Договору в частині збільшення вартості товару.

Інші твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/5573/19, а відтак у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/5573/19 підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 у справі № 910/5573/19 залишити без змін.

3. Справу № 910/5573/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 15.09.2020.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко