СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р. Справа № 905/467/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М. , суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

за участю представників:

позивача: Федоряка О.О., довіреність;

відповідача: Рабко Т.О., адвокат, довіреність;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу відповідача (вх. 1937 Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 07.07.2020 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Боковою Ю.В., повний текст якого складено 13.07.2020 року, у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро, до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", Донецька область, місто Маріуполь,

про стягнення штрафу в розмірі 209900,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про стягнення штрафу в розмірі 209900,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час перевірки поїзду на станції Комиш Зоря 06.10.2019 виявлено комерційну несправність у вагоні №68743533, а саме різницю завантаження візків 11150 кг, що підтверджується актом загальної форми від 06.10.2019 №2049, вагон був затриманий по станції Пологи Придніпровської залізниці. Після відставлення вагона № 68753533 при детальному огляді в присутності представників ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", виявлено, що вантаж завантажено у порушення вимог п. 7.5.3 глави 3 додатку 3 до СМГС зазначеного у перевізному документі. При огляді виявлено, навантаження сляби довжиною 220 х 1250 х 7300 мм в кількості 3шт, навантаження розміщено не симетрично поздовжній площині вагона на 1100мм зі східної сторони до західної по ходу поїзду. Реквізити кріплення не порушені, мають дві розпірно-упорні рами. Над 1 люком упорно-розпірна рама довжиною 3600мм на ширину вагона не порушена, що зафіксовано у акті загальної форми від 08.10.2020 №2737/3П складеного станцією Пологи Придніпровської залізниці. Дані обставини стали підставою для нарахування неустойки в п`ятикратному розмірі провізних платежів на суму 209900,00 грн.

Відповідач просив зменшити суму штрафу до однієї провізної плати, у разі якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.07.2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Лепорського , будинок 1; ) на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Кіровський район, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ) штраф у розмірі 209900,00 грн., судовий збір в сумі 3148,50 грн.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Разом з цим, відповідач просить зменшити суму штрафу до однієї провізної плати, у разі якщо суд прийде до висновку, що заявлений штраф підлягає стягненню.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що завантаження сталі у вагон № 68743533 здійснено відповідачем (засобами відправника), при цьому вантаж у вагоні був розміщений та закріплений згідно п. 7.5.3. гл. З Додатку 3 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, про що було зазначено в графі 3 залізничної накладної №51917342. Правильність внесення відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. Відсутність зі сторони залізниці зауважень щодо навантаження вантажу, наявності факторів, що створюють безпеку руху, підтверджується укладанням договору перевезення № 51917342.

Зазначає, що оскільки розміщення вантажу не симетрично не можливо не помітити при здійсненні візуального огляду вагону, який приймається до перевезення, прийняття за залізничною накладною №51917342 вантажу свідчить про відсутність спірної комерційної несправності під час прийняття вагону № 68743533 до перевезення.

Крім того, стверджує, що відповідач просив суд першої інстанції, з урахуванням обставин справи, в тому числі того, що ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" знаходиться в зоні здійснення антитерористичної операції (в безпосередній близькості від лінії зіткнення), відсутності збитків для залізниці та інших учасників господарських відносин, виходячи з загальних принципів справедливості, добросовісності та розумності, встановлених в ст. 3 ЦК України, в порядку ст. 233 ГК України, зменшити суму штрафу, що підлягає стягненню з відповідача до однієї провізної плати. Однак, суд першої інстанції не врахував тяжкий фінансовий стан відповідача та відмовив у клопотанні відповідача про зменшення розміру штрафу.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому АТ "Українська залізниця" м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", заперечує доводи і вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що по станції Пологи відсутнє відеоспостереження, як наслідок позивач не міг встановити несправність. До того ж, пунктами 1.2., 2.1. Правил комерційного огляду потягів та вагонів, затверджених наказом Укрзалізниці від 26.04.2006 № 152-Ц передбачено, що комерційний огляд поїздів здійснюється на пунктах комерційною огляду, які розташовуються на залізницях таким чином, щоб був забезпечений огляд всіх поїздів, що надходять на залізницю та управляються з неї, а також при перевезенні вантажів в межах однієї залізниці. Всі вагони, які прибувають та відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні. Даний пункт комерційного огляду є на станції Пологи, де й здійснювався вже комерційний огляд вагонів. По станції Комиш Зоря Придніпровської залізниці, яка є стиковою станцією Донецької залізниці з Придніпровською залізницею, проведено зважування вантажу на тензометричних вагах та виявлено у вагоні №68743533, саме різницю завантаження візків 11150 кг. Далі вагон з поїздом слідував на станцію Пологи для контрольного переважування. При детальному огляді вагону №68753533 на станції Пологи Придніпровської залізниці, після відставлення вагону на знеструмлену колію станції, в присутності представника ПрАТ «Металургійний омбінат «Азовсталь» виявлено, що вантаж завантажено з порушенням вимог пункту 7.5.3 глави З Додатку 3 до СМГС, зазначеного у перевізному документі, всі виявленні обставини при огляді вагону 268743533 було зафіксовано у акті загальної форми від 08.10.2019 №2737/3П.

Також зазначає, що недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено. Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 27.03.2020 по справі № 917/500/19.

Від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" підтримано позицію викладену в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти доводів і вимог апеляційної скарги, просив залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), позиція відповідача стосовно оскаржуваного рішення достатньо повно викладена в апеляційній скарзі, подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі і відзиві доводи, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 05.10.2019 за залізничною накладною №51917342 зі станції Сартана Донецької залізниці на станцію Эперешке Дунауйварош Дунаи Вашмю (Угорщина) в залізничному вагоні №68743533 відправлений вантаж - напівфабрикати із заліза або нелегованої сталі, які містять менше 0,25 мас.% вуглецю, прямокутного перерізу шириною не менше подвійної товщини, катані або отримані безперервним литтям ЕЕТСНГ - 314078, відправник - приватне акціонерне товариство "Металургіцний комбінат "Азовсталь".

При оформлені залізничної накладної №51917342 у вагоні № 68743533 відповідачем вказано масу вантажу - 47 505 кг.

На шляху прямування, при перевірці поїзду в комерційному відношенні із використанням відеоспостереження та показників тензометричних ваг на станції Комиш Зоря 06.10.2019 виявлено комерційну несправність у вагоні № 68743533, а саме різницю завантаження візків 11150 кг, що підтверджується актом загальної форми від 06.10.2019 №2049.

07.10.2019 на станції Пологи Придніпровської залізниці було складено акт загальної форми № 23718 про технічну несправність (код - 9271002). Як вбачається зі змісту вказаного акту, за даними ТДВВ підозра на поздовжнє зміщення центру маси вантажу вище допустимих норм. Під час огляду потягу разом із ВОХР Піщанський ст. ОВР Сасін виявлено навантаження нахлистом, за документами рахується 3 місця, все в наявності. Над 1-ми люками ходою потягу наявна упорно-розпірна рама, та над 6-м та 7-м люком наявна упорно-розпірна рама. Скользуни у вільному положенні, перекосу вантажу немає.

Крім того, 07.10.2019 на станції Пологи Придніпровської залізниці було складено акт загальної форми № 23719, на підставі виявленої комерційної несправності (код - 7121003 - 7). Поздовжнє зміщення центру маги вантажу понад допустимі норми. При переважуванні спільно з ВОХР Піщанський, ст. ОВР Сасін виявлено: Бр 67780кг, Тр 20150кг, Н.пд.47505кг, Н.фак47630кг, що більше документа на 125, але не більше вантажопідйомності вагону, нерівномірне навантаження візків склала 11060кг, скользуни у вільному положенні, вантаж занурений у порушення п. 7.5.3 гл. 3 додатку 3 до СМГС, безпеці руху загрожує, вагон затриманий по ст. Пологи для додаткового комерційного огляду. Повідомлено Волошина.

Після відставлення вагону № 68753533 при детальному огляді в присутності представника ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", виявлено, що вантаж завантажено у порушення вимог пункту 7.5.3. глави 3 Додатку 3 до СМГС зазначеного у перевізному документі. При огляді виявлено навантаження сляби довжиною 220 х 1250 х 7300 мм в кількості 3шт, навантаження розміщено не симетрично поздовжній площині вагону на 1100мм зі східної сторони до західної по ходу потягу. Реквізити кріплення не порушені, мають дві розпірно-упорні рами. Над 1 люком упорно-розпірна рама довжиною 3600мм на ширину вагону не порушена, що зафіксовано у акті загальної форми від 08.10.2020 № 2737/3П складеного станцією Пологи Придніпровської залізниці.

Вагон № 68743533 було подано на колії Відновного поїзду № 4 станції Пологи для усунення порушення технічних умов навантаження, а саме пункт 7.5.3 глави 3 Додатку 3 до СМГС, про що складено акти загальної форми від 08.10.2019 №№2738/3П, 2739/3П.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 від 08.01.2020, в якій просив сплатити штраф у розмірі 209900,00 грн., нарахований на підставі ч. 5 ст. 16 Угоди про міжнародне вантажне сполучення.

Листом № 04.03/158 від 17.02.2020 відповідач повідомив позивача про відхилення даної претензії.

Враховуючи зазначені обставини, Акціонерне товариство "Українська залізниця" м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося із позовом до господарського суду Донецької області у даній справі.

Місцевий господарський суд задовольняючи позов виходив з того, що вантаж у вагоні №68743533 навантажено з порушеням п. 7.5.3. глави 3 додатку 3 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, тобто мало місце комерційна несправність вагону, що загрожувала безпеці руху. При цьому, відповідачем визнано та сплачено всі витрати залізниці по усуненню комерційної несправності, нараховані згідно з актом загальної форми № 2738/ЗП ГУ-23 від 08.10.2019, та які були пред`явлені до сплати за накопичувальними картками №10100537 від 10.10.20189 та № 04110559 від 10.10.2019. Отже, враховуючи положення п. 5 параграфа 3 ст. 16 та параграфу 5 ст. 31 Угоди про міжнародне вантажне сполучення, відповідач має сплатити неустойку в п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу по залізниці, на якій виявлено надлишок.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження наявності підстав для зменшення судом розміру неустойки, оскільки виявлені порушення створювали небезпеку на залізничному транспорті, а тому клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає задоволенню. Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Відповідач з оскаржуваним рішенням господарського суду Донецької області не погодився і звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою з підстав викладених вище.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі - статут) визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, правовідносини за якими виник спір між сторонами у справі, є правовідносинами з перевезення залізничним транспортом у міжнародному сполученні вантажу, відправником якого є відповідач.

Відповідно до ст. 4 Статуту залізниць України перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Положеннями ст. 24 Статуту залізниць України визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов`язаний на вимогу залізниці пред`явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки спірні правовідносини сторін виникли з перевезення вантажу у міжнародному сполученні, а тому у даному випадку підлягає застосуванню Угода про міжнародне вантажне сполучення від 01.11.1951 (зі змінами внесеними до Угоди 06.06.2014 та 16.10.2015), учасником якої є Україна.

Відповідно до ст. 1, параграфу 3 ст. 14 Угоди про міжнародне вантажне сполучення даною Угодою встановлюється пряме міжнародне залізничне сполучення для перевезень вантажів по залізницям. Укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Параграфом 1 статті 15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення встановлено, що в накладній повинен міститись певний перелік відомостей в тому числі: найменування вантажовідправника, найменування вантажу і його код, вид упаковки.

У відповідності до параграфа 2 ст. 15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, в накладній крім відомостей перерахованих у параграфі 1 цієї статті, у разі необхідності повинні міститись наступні відомості: заяви відправника що стосуються вантажу та інші відомості, передбачені Правилами перевезень вантажів.

Згідно з п. 7.1. розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, перевезення вантажу оформлюється накладною єдиного зразку по формі, що наведена у додатку 1 до Правил.

Пунктом 8 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначено правило по заповненню накладної.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 Закону України "Про залізничний транспорт", підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України.

Положеннями параграфу 1 ст. 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначено, що перевізник має право перевірити чи дотримані відправником правила перевезення і відповідає відправка даним вказаними відправником у накладній.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 ЦК України).

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Параграфом 5 ст. 31 Угоди про міжнародне вантажне сполучення передбачено, що провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

Відповідно до п. 7.1 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додаток 1 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення перевезення вантажу оформляється накладною єдиного зразка за формою, наведеною в додатку 1 до цих правил. Накладна оформлюється і пред`являється договірному перевізнику. Графи накладної заповнюються відправником і перевізником відповідно до приписів цих правил.

Згідно з п. 3.10.3 глави 11 додатку 3 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення вантаж у вагоні розміщують рівномірно по всій площі підлоги вагона висотою навантаження не менше ніж на 100 мм нижче дверного огородження.

Пунктом 4.3 глави 1 додатку 3 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення передбачено, що загальний центр ваги вантажів повинен розташовуватися, як правило, на лінії перетину поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. У випадках, коли дана вимога не може бути виконана з об`єктивних причин (геометричні параметри вантажу, умови розміщення та кріплення), допускається зміщення центру ваги вантажів щодо поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. Допустима величина зміщення центру ваги в поздовжньому напрямку (відносно поперечної площині симетрії) при навантаженні вантажу і при перевірках на шляху прямування визначається відповідно до таблиці 9 в залежності від загальної маси вантажу у вагоні.

Відповідно до параграфу 3 ст. 19 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено, що особа, яка здійснює навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, ИТЕ і АТС, а також за всі наслідки незадовільного навантаження.

Згідно з параграфом 1 ст. 23 Угоди про міжнародне вантажне сполучення перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством.

Відповідно до параграфу 2 ст. 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому ст. 31 Сплата провізних платежів і неустойок і ст. 32 Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу цієї Угоди, перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально.

Як вже зазначалося, на підставі актів загальної форми № 2737/ЗП від 08.10.2019 та №23719 від 07.10.2019 перевізником було встановлено, що вантаж у вагоні №68743533 навантажено нерівномірно, чим порушено п. 7.5.3. глави 3 додатку 3 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, тобто мала місце комерційна несправність вагону, що загрожувала безпеці руху.

Поряд з цим, відповідачем було визнано та сплачено всі витрати залізниці по усуненню комерційної несправності, нараховані згідно акту загальної форми № 2738/ЗП ГУ-23 від 08.10.2019, та які були пред`явлені до сплати за накопичувальними картками №10100537 від 10.10.20189 та № 04110559 від 10.10.2019. Даний факт не заперечувався сторонами.

Відповідач в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що розміщення вантажу не симетрично не можливо не помітити при здійсненні візуального огляду вагону, який приймається до перевезення, прийняття за залізничною накладною №51917342 вантажу безперечно свідчить про відсутність спірної комерційної несправності під час прийняття вагону № 68743533 до перевезення.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким твердженням з огляду на наступне.

Положеннями пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Пунктами 1.2, 2.1 Правил комерційного огляду поїздів і вагонів, передбачено, що комерційний огляд поїздів здійснюється на пунктах комерційного огляду, які розташовуються на залізницях таким чином, щоб був забезпечений огляд всіх поїздів, що надходять на залізницю та відправляються зі станції, а також при перевезенні вантажів в межах однієї залізниці. Всі вагони, які прибувають і відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні.

Отже, перевізник одразу міг не встановити таку комерційну несправність вагонів, а тому позивач здійснюючи комерційний огляд на станції Пологи у відповідності до приписів Правил комерційного огляду поїздів і вагонів виявив відповідні порушення. Крім того, підпис позивача на накладній не свідчить про констатацію ним факту відсутності будь-яких комерційних несправностей під час прийняття вагону № 68743533 до перевезення.

До того ж, відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Разом з цим, встановлена даною нормою відповідальність вантажовідправника за неправильність даних накладною не ставиться в залежність від факту прийняття перевізником товару за такою накладною.

Згідно з п. 5 параграфа 3 ст. 16 Угоди про міжнародне вантажне сполучення відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявляє неправильність, неточність чи неповноту зазначених відправником у накладній відомостей і заяв і при цьому встановлює, що виникли обставини, які загрожують безпеці руху. Неустойка за пунктами 1, 2, 4, 5 цього параграфа стягується відповідно до приписів статті 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" в п`ятикратному розмірі провізної плати, яка належить перевізнику, який виявив таке порушення.

Відповідно до параграфу 5 ст. 31 Угоди про міжнародне вантажне сполучення провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

Неустойка по пунктам, зокрема, 5 даного параграфа стягується в п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу по залізниці, на якій було виявлено надлишок.

Отже, відповідна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якими чітко визначено розмір штрафу.

Колегія суддів перевіривши розрахунок заявленої позивачем до стягнення неустойки, який був розрахований з урахуванням провізної плати вагону №68743533, розмір якої відповідно до накладної №51917342 складає 209900,00 грн., погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про його арифметичну правильність та документальну обґрунтованість.

Щодо заявленого позивачем клопотання про зменшення суми штрафу, що підлягає стягненню з відповідача до однієї провізної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту статей 551 ЦК України, 233 ГК України вбачається, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Враховуючи положення статей 551 ЦК України, 233 ГК України, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру штрафу.

Як вірно встановив господарський суд першої інстанції, відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження наявності підстав для зменшення судом розміру штрафу.

Відповідач в апеляційній скарзі в обґрунтування підстав для зменшення штрафу посилається на такі обставини:

- м. Маріуполь, у якому здійснює свою господарську діяльність відповідач, є населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція;

- з врахуванням проблем в регіоні, пов`язаних з проведенням військових дій, ускладнилася логістика поставок. Зокрема, ПРАТ «МК «Аовсталь» був здійснений перехід на поставку сировини більш дорогим морським транспортом замість залізничного, у виробництві стало використовуватися більш дороге імпортне вугілля через неможливість забезпечення українським вугіллям, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій державою території. У зв`язку з вказаними вище обставинами збільшилися відстані маршруту перевезення залізничним транспортом;

- зважаючи на особливості здійснення господарської діяльності на території АТО, ООС (знаходження в безпосередній близькості від лінії зіткнення), дебіторська заборгованість підприємств-контрагентів перед ПРАТ «МК «Азовсталь» зростає, що негативним чином впливає на можливість достатньої мірою забезпечити виробничий процес, викликає падіння обсягів виробництва та показників прибутку.

Разом з цим, відповідачем зазначені вище обґрунтування підстав для зменшення штрафу суду першої інстанції не наводилися, тобто відповідачем не було доведено, що даний випадок є винятковим, виходячи з інтересів сторін, а також не обґрунтовано причин неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.02.2019 р. у справі № 914/2339/17, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць, покладає на порушника відповідальність, яка передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць, а штраф, який передбачений цими пунктами, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Отже, місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення заявленого до стягнення штрафу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам та матеріалам справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.07.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.09.2020 року.

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко