УХВАЛА

10 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/3241/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Вячеслав"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020

(головуючий - Россолов В.В., судді Гетьман Р.А., Хачатрян В.С.)

та рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2020

(суддя Калініченко Н.В.)

у справі №922/3241/19

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2 , 2) Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Марюхніч Жанни Євгенівни

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного підприємства "Вячеслав"

за участю законного представника відповідача 1: ОСОБА_4

про скасування дії про внесення змін та виключення зі складу засновників,

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Марюхніч Жанни Євгенівни, про скасування реєстраційної дії про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 08.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вчинену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Марюхніч Жанною Євгенівною, та про виключення ОСОБА_2 зі складу засновників/учасників Приватного підприємства "Вячеслав" (далі - ПП "Вячеслав").

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.03.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020, у задоволенні позовних вимог у справі №922/3241/19 відмовлено.

05.08.2020 ПП "Вячеслав" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2020 у справі №922/3241/19, з урахуванням заяви про виправлення описки.

Разом з тим, 27.08.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали заперечення проти відкриття касаційного провадження, в яких заявники просять відмовити у відкритті касаційного провадження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ПП "Вячеслав", Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п.п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; 4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; 5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 6) судове рішення ухвалено з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; 7) виключено; 8) суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу.

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також у чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, із зазначенням виключного (виключних) випадку (випадків), передбаченого (передбачених) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

На виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України скаржник у касаційній скарзі у якості підстави для касаційного оскарження вищевказаних судових рішень, посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваних судових рішень.

Оскільки у вищевказаній касаційній скарзі, відсутнє зазначення виключного (виключних) випадку (випадків) передбаченого (передбачених) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України з підстав, на яких подано касаційну скаргу з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, то касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року встановлений у розмірі 1921,00 грн.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2020 у справі №922/3241/19 скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 7684,00 грн (1921,00 грн * 2 * 200%).

Проте доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі скаржником не надано, що підтверджується актом Верховного Суду №29.1-1/232 від 25.08.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що судовий збір має бути перерахований за такими реквізитами:

Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку: 207

Отже, скаржнику необхідно надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених Законом порядку у сумі 7684,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ПП "Вячеслав" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2020 у справі №922/3241/19 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, а саме поданням до суду заяви про усунення недоліків вищевказаної касаційної скарги, в якій скаржник має зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України випадку (випадків), у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України та доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених Законом порядку у сумі 7684,00 грн.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги скаржника без руху, то заперечення проти відкриття касаційного провадження не розглядаються.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Вячеслав" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 02.03.2020 у справі №922/3241/19 залишити без руху.

2. Встановити Приватному підприємству "Вячеслав" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кролевець