УХВАЛА

м. Київ

16.09.2020Справа № 910/5750/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши заяву про уточнення розрахунку судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи №910/5750/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Незабудка-Сервіс»

про стягнення 31162,58 грн

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Незабудка-Сервіс» (далі - відповідач) про стягнення 31162,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу №135/18 від 22.08.2018, не розрахувався належним чином за поставлений товар, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення суму основного боргу у розмірі 26225,40 грн, пеню у розмірі 1591,46 грн, 10% річних у розмірі 723,18 грн та 2622,54 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду, відкрито провадження у справі №910/5750/20 та виходячи з вимог статей 12, 247 Господарського процесуального кодексу України, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 26225,40 грн, пеню у розмірі 1588,38 грн, 10% річних у розмірі 722,06 грн, штраф у розмірі 2622,54 грн та судовий збір у розмірі, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. В решті позовних вимог відмовлено.

До відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про уточнення розрахунку судових витрат, які ним понесено у зв`язку із розглядом справи, в якій посилаючись на приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України просить стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 2800,00 грн.

Розглянувши вказану заяву суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Отже, з умов статті 221 та частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що можливість вирішення питання про судові витрати після ухвалення судового рішення з поданням відповідних доказів в підтвердження їх понесення, можливе лише у випадку розгляду справи в порядку загального позовного провадження з проведенням судових дебатів, під час яких стороною і заявляється про понесення нею таких витрат, у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частин 2, 3, 8 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, про що позивачу було відомо, оскільки, він отримав ухвалу про відкриття провадження у справі.

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, які мають бути подані до початку розгляду справи по суті, тобто протягом 30 днів, з дня відкриття провадження у справі.

Отже, позивач зобов`язаний був подати наявні в нього докази в підтвердження витрат на правову допомогу разом з заявами по суті спору (позовна заява, відповідь на відзив).

Як вбачається з доданих до заяви документів, станом на момент направлення позовної заяви суду (24.04.2020) у позивача уже були наявні докази (договір про надання правової допомоги №1520 від 17.05.2019 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» та Адвокатським об`єднанням «ЕСТ ЛЕКС», платіжне доручення №47691 від 24.04.2020 з призначенням платежу «оплата за консультацію, згідно рахунку №10/03 від 10.03.2020, рахунок №1/04, №3/04, №4/04 від 24.04.2020» на суму 15706,00 грн та рахунок на оплату №1/04 від 24.04.2020 за послугу «попередня консультація клієнта, узгодження правової позиції, підготовка та подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва» з визначеною вартістю такої послуги 2800,00 грн, а також за місяць до ухвалення рішення був підписаний акт надання послуг №1/04 від 13.07.2020 на суму 2800,00 грн.

Відтак, вищезазначені докази, які позивач подає після ухвалення рішення були наявні в нього станом на день подання позову та до ухвалення рішення у справі, а отже могли бути подані до початку розгляду даної справи по суті.

В той же час, як вбачається із мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у справі №910/5750/20, питання щодо відшкодування судових витрат позивача в частині витрат на професійну правничу допомогу було розглянуте судом та вирішене по суті.

Так, в рішенні суд дійшов висновку, що позивачем не надано на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України доказів в підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в зв`язку з чим, вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Отже, дане питання було розглянуто судом по суті та з приводу нього ухвалено рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на розгляд та вирішення судом під час розгляду справи №910/5750/20 по суті питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат позивача на професійну правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для переоцінки даних обставин та задоволення заяви позивача.

Керуючись статтями 115, 116, 119, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» відмовити.

Згідно з ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В.Васильченко