ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2066/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія", м. Харків
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

позивача - Левицька А.В., адвокат;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія", м. Харків, в якому просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія", м. Харків, в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія", м. Харків, кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ, за договором банківського обслуговування № б/н від 06.11.2012 за надані послуги "Кредитний ліміт", яка виникла станом на 02.03.2020, в розмірі 137677,57 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 12000,00 грн., заборгованості за відсотками - 37422,12 грн., боргу по комісії - 6980,00 грн., боргу по пені - 81275,45 грн. Також просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для включення в проміжний ліквідаційний баланс відповідача кредиторських вимог позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2020 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2066/20, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 03.08.2020 об 11:30 год.

Протокольною ухвалою від 03.08.2020 у судовому засіданні оголошувалась перерва, в порядку ст. 216 ГПК України, до 03.09.2020 об 11:30 год.

Уповноважений представник відповідача у призначене судове засідання 03.09.2020 не з`явився, про причини неявки станом на час розгляду справи суд не повідомив, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судом на юридичну адресу, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань копії ухвал суду від 03.07.2020 та від 03.08.2020. Вищевказані ухвали, були повернуті поштовим відділенням до суду з відмітками пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" та "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до вимог ст. 93 ЦК України місце знаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Слід зазначити, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про розгляд спору. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Також суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЗУ "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про доступ до судових рішень").

Також судом враховано висновок Європейський суд з прав людини про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, учасник справи, який добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язаний слідкувати за перебігом розгляду справи, крім того, зобов`язаний утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, зокрема, через Єдиний державний реєстр судових рішень або шляхом ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка у судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом не подав, правом на участь у судовому засіданні не скористався, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами. При цьому суд, керуючись ч. 1 ст. 202 ГПК України, визнає, що неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Присутній у судовому засіданні 03.09.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

06.09.2019 здійснена державна реєстрація змін до установчих документів ПАТ КБ "Приватбанк", зміна повного найменування та зміна скороченого найменування, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 12.09.2019.

05.11.2012 ТОВ "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія" (відповідач) в особі директора було підписано заяву про відкриття поточного рахунку .

Відповідно до заяви, відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою склали договір банківського обслуговування № б/н від 05.11.2012 та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

На підставі заяви від 05.11.2012 ТОВ "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія" було відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 , який в подальшому обслуговувалися банком.

Згідно розділу 1 Умов, розміщених на web-сайті банку http://www.privatbank.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг ПриватБанку.

Відповідно до вказаної заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки, банк при наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в рамках ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Згідно з умовами договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Ст. 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.2. ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Технологія обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів полягає в тому, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Порядок користування кредитним лімітом, погашення заборгованості, розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються розділом 3.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг.

Пункт 3.2.1.1.1 Умов та Правил визначає, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнту, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнту, що здійснюється шляхом проведення його платежів зверх залишку коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування. При цьому виникає дебетове сальдо.

Згідно п.3.2.1.1.3. кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Сторони погодилися, що кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Ліміт овердрафту встановлюється банком на кожний операційний день. У випадку зниження банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими «Умовами та правилами надання банківських послуг», клієнт зобов`язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту не пізніше дня, вказаного в повідомленні банку про зміну ліміту, спрямованого клієнту у будь- якій з форм, передбачених «Умов та правил надання банківських послуг». В іншому випадку грошове зобов`язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою з дня, вказаного в повідомленні.

Згідно п. 3.2.1.1.5 кредитний ліміт стосовно до цього розділу «Умов та правил надання банківських послуг» являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківськими нормативами і нормативними актами Національного банку України.

Пунктами 3.2.1.1.6., 3.2.1.1.7. Умов визначено, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і К3.2.2.1.7. ліміт може бути збільшений банком на суму в межах 10% від розміру ліміту на оплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п.п. п.п. 3.18.2.1.6, 3.18.2.2.14, і на суму в межах 5% від розміру ліміту + 1000 грн.

Згідно умов п.3.2.1.1.12, п.3.2.1.1.13. для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. Процентна ставка може бути змінена банком у порядку, передбаченому цим розділом «Умов та правил надання банківських послуг». При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, клієнт сплачує банку відсотки та пеню за користуванням кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому цим розділом «Умов та правил надання банківських послуг».

Згідно п. 3.2.1.1.2.2. клієнт зобов`язується:

- п.3.2.1.2.1. Використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.2.1.1 цього розділу «Умов та правил надання банківських послуг».

- п. 3.2.1.2.2. Сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3.

- п. 3.2.1.2.3. Виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.11.

- п. 3.2.1.2.4. Виробляти погашення різниці між заборгованістю за кредитом і знову встановленим лімітом відповідно до п. 3.18.2.3.2, у разі перевищення заборгованості за кредитом над сумою знову встановленого ліміту, протягом операційного дня, за станом на який виникла різниця. Погашення цієї різниці трактується як погашення кредиту.

- п. 3.2.1.1.2.5. Повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.18.1.10, 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17.

-п. 3.2.1.2.7. Сплатити банку винагороду.

Порядок розрахунків:

- п. 3.2.1.4.1. за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно 3.2.1.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла у період, за який сплачується пеня , (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Згідно умов договору клієнту було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок в розмірі 12000 грн., проте відповідач користуючись кредитними коштами належним чином свої зобов`язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених умовами договору не погашав, у зв`язку із чим у нього виникла прострочена заборгованість за договором банківського обслуговування, яка станом на 02.03.2020, складає 137677,57 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 12000,00 грн., заборгованості за відсотками - 37422,12 грн., боргу по комісії - 6980,00 грн. та боргу по пені - 81275,45 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.04.2015 у справі 922/739/15 позов банка до ТОВ "ЮБ "Право та Бухгалтерія" про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування був задоволений в повному обсязі, стягнуто заборгованість сумі 26080,79 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 12000,00 грн., заборгованість по процентам - 8227,45 грн., пеня в сумі 4017,34 грн., заборгованість по комісії - 1836,00 грн. та судовий збір - 1827,00 грн.

Рішення набрало законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За твердженнями позивача, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ "Юридичне бюро "Право та бухгалтерія" () перебуває в стані припинення, в результаті ліквідації.

У зв`язку із чим, позивач 01.06.2020 направив на адресу ТОВ "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія" заяву з кредиторськими вимогами від 29.05.2020, разом з розрахунком заборгованості станом на 29.05.2020, договором банківського обслуговування з додатками, виписками про рух коштів та Витягами з Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується копією заяви та описом відправлення.

У поданій заяві позивач просив відповідача розглянути вимоги АТ КБ "Приватбанк" з оплати заборгованості на загальну суму 137677,57 грн.

Зазначена заява з кредиторськими вимогами не отримана відповідачем, а повернена на адресу позивача, що підтверджується інформацією з офіційного вебсайту Укрпошта, щодо поштового відправлення 613.

Як зазначає позивач, ліквідаційна комісія відповідача не направила на адресу АТ КБ "Приватбанк" повідомлення про рішення, прийняте щодо вимоги позивача.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

П. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення домовленості сторін, зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором № б/н від 05.11.2012, яка виникла станом на 02.03.2020 у розмірі 137677,57 грн., що складається з: 12000,00 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 37422,12 грн. - заборгованості за відсотками, 6980,00 грн. - заборгованості по комісії, 81275,45 грн. - заборгованості по пені.

Відповідно до ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно ст. 105 ЦК України, після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс , який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Визначено, що проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 112 ЦК України, вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Оскільки позивачем не було отримано від відповідача повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог, то строк передбачений ч. 5 ст. 112 ЦК України не підлягає застосуванню в даному випадку, оскільки вимоги позивача - Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" не можуть вважатися погашеними, а право на визнання вимог Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" є таким, що підлягає судовому захисту.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом, позивачем 01.06.2020 за на адресу ліквідаційної комісії відповідача було направлено заяву з кредиторськими вимогами. Проте, вищезазначена заява не була отримана відповідачем та 10.06.2020 була повернута на адресу позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

За вимогами ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

У зв`язку із тим, що позивач звернувся до суду з даним позовом 30.06.2020, що підтверджується штампом канцелярії господарського суду, а заява позивача з кредиторськими вимогами була повернута без вручення відповідачу 10.06.2020, суд дійшов висновку, що вимоги позивача заявлені в межах строку для подання відповідної заяви до голови ліквідаційної комісії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.01.2014 у справі № 908/1735/13.

Ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладене, беручи до уваги існування заборгованості відповідача перед позивачем за договором № б/н від 05.11.2012 за надані послуги "Кредитний ліміт" у розмірі 137677,57 грн. не спростованої відповідачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія" кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" за договором № б/н від 05.11.2012, що виникла станом на 02.03.2020 у загальному розмірі 137677,57 грн. (з яких заборгованість по кредиту в розмірі 12000,00 грн., заборгованість за відсотками 37422,12 грн., борг по комісії 6980,00 грн., заборгованість по пені 81275,45 грн.) є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача. У зв`язку із чим з відповідача підлягає до стягнення сума у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 165, 216, 233-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 14, ідентифікаційний код 38382813) в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Право та бухгалтерія" кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) за договором № б/н від 05.11.2012, що виникли станом на 02.03.2020 у загальному розмірі 137677,57 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 12000,00 грн., заборгованості за відсотками - 37422,12 грн., боргу по комісії - 6980,00 грн. та боргу по пені - 81275,45 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Право та Бухгалтерія" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 14, ідентифікаційний код 38382813) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення та з урахуванням п.17.5 розділу ХІ "Перехідних положень" ГПК України та п. 4 розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Повне рішення складено 08.09.2020.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/2066/20