ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 справа № 914/723/20

Господарський суд Львівської області у складі судді М.М. Петрашка розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

до відповідача Львівського комунального підприємства "Муніципальна Варта"

про стягнення 20356,54 грн. в порядку регресу

за участю представників:

від позивача не з?явився

від відповідача не з?явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" до відповідача Львівського комунального підприємства "Муніципальна Варта" про стягнення 20356,54 грн. в порядку регресу.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 27.08.2020р. не з`явився.

Позивачем подано клопотання (вх.№18453/20 від 26.05.2020р.) про розгляд справи без участі його представника.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» №02/19 від 30.07.2019р., було змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство, а також змінено повне найменувати товариства з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна».

22.11.2016р. в місті Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля-евакуатора марки «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить Львівському комунальному підприємству "Муніципальна варта" та за участю автомобіля марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить громадянину ОСОБА_1 , про що складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22.11.2016р., без виклику працівників поліції (європротокол).

Як зазначено у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду та поясненні, водій автомобіля-евакуатора МАЗ визнав свою вину, зазначивши при цьому, що під час складання опори він не звернув увагу, що права опора не була зафіксована та не переконавшись в безпечності руху заднім ходом опорою пошкодив ліву частину припаркованого автомобіля Toyota.

Як вказано водієм автомобіля-евакуатора МАЗ у поясненні від 22.11.2016р., ліва опора відкрилася внаслідок того, що зламаний механізм фіксації.

Автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» відповідно до договору страхування №640529394.16.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості КТЗ №331 від 29.11.2016р., вартість відновлювального ремонту автомобіля Тойота становить 22356,54 грн.

Згідно із платіжним дорученням №10054 від 14.12.2016р. на суму 22713,58 грн., Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 22713,58 грн.

Ццивільно-правова відповідальність власника автомобіля-евакуатора МАЗ була застрахована в Публічному акціонерному товариству «Страхова компанія «Універсальна» на підставі полісу №АІ/9429227 від 05.04.2016р.

15.02.2017р. Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося із заявою до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування грошових коштів у розмірі 22713,58 грн. на рахунок Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна».

Відповідно до платіжного доручення №120128 від 24.03.2017р. Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» здійснило компенсацію страхового відшкодування Приватному акціонерному товариству «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на суму 20356,54 грн.

Отже, як зазначає позивач у позовній заяві, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" повністю виконало покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілим особам.

Посилаючись на підпункт «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки водій автомобіля-евакуатора МАЗ, власником якого є Львівське комунальне підприємство "Муніципальна Варта", не перевірив та не забезпечив технічний стан транспортного засобу перед виїздом, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, позивач стверджує, що він має право регресу до відповідача.

Таким чином, враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути в порядку регресу з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 20356,54 грн.

Відповідач проти позову заперечив, подавши відзив на позовну заяву. Зокрема, як зазначає відповідач, позивачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів того, що транспортний засіб МАЗ був у несправному стані, а тому на думку відповідача в даному випадку у позивача відсутнє право на регресне відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 20356,54 грн. на підставі підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому відповідач зазначив, що водій автомобіля-евакуатора МАЗ не має спеціальних знань для надання висновку про технічний стан автомобіля, у зв?язку з чим його пояснення не можуть свідчити про те, що транспортний засіб був несправним.

Враховуючи наведене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову про стягнення 20356,54 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 33.2. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1172 Цивільного кодексу України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як встановлено судом, 22.11.2016р. в місті Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля-евакуатора марки «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить Львівському комунальному підприємству "Муніципальна варта" та за участю автомобіля марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить громадянину ОСОБА_1 , про що складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22.11.2016р., без виклику працівників поліції (європротокол).

Також, як встановлено судом, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» здійснило компенсацію страхового відшкодування Приватному акціонерному товариству «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на суму 20356,54 грн.

Відповідно до підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до підпунктів «а» та «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Розділом 31 Правил дорожнього руху визначено вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Так, у пункті 31.4 Правил дорожнього руху зазначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.7 Інші елементи конструкції:

«г» не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Як вбачається з пояснення водія МАЗ, підчас складання опори водій не звернув увагу, що права опора не була зафіксована. Рухаючись заднім ходом зачепив опорою автомобіль Тойота. Права опора, як зазначив водій МАЗ, відкрилась внаслідок того, що поламаний механізм фіксації. Вину визнав.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та положення законодавства, будь-які твердження відповідача про те, що позивачем не подано жодних доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода спричинена внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам, та те, що водій не є особою, уповноваженою здійснювати перевірку та огляд транспортного засобу на предмет справності є безпідставним.

Разом з тим, суд вважає, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та пояснення водія МАЗ є достатніми та належними доказами у підтвердження обставин наведених вище.

Враховуючи наведене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 20356,54 грн. в порядку регресу на підставі підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є обгрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, а відтак підлягає задоволенню.

При зверненні з позовною заявою до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №194988 від 07.04.2020р. на суму 2102,00 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, керуючись нормами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. належить покласти на відповідача, оскільки позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Львівського комунального підприємства "Муніципальна Варта" (79008, місто Львів, проспект Свободи, будинок 24, ідентифікаційний код 32126676) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 9, ідентифікаційний код 20113829) 20356,54 грн. в порядку регресу та 2102,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділуГосподарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.09.2020р.

Суддя М.М. Петрашко