УХВАЛА

м. Київ

10.09.2020Справа № 910/13423/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 1 448 110,87 грн та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" (далі - позивач, ТОВ "Торговий дім "Любисток") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (далі - відповідач, ТОВ "ГІППО") з вимогами про стягнення суми боргу у розмірі 1 448 110,87 грн та зобов`язання відповідача надати інформацію про фактичні залишки нереалізованого товару, поставленого відповідачем, шляхом проведення інвентаризації в присутності представника позивача.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 124 від 31.08.2020 (вх. № 13423/20 від 07.09.2020), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві фактично відсутній обгрунтований (математичний) розрахунок суми боргу у розмірі 1 448 110,87 грн.

Суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві посилається на ряд сум, не зазначаючи при цьому з урахуванням яких саме, він визначив суму боргу у розмірі 1 448 110,87 грн.:

- 3 639 182,80 грн (сума, на яку позивачем поставлено товарів відповідачу за період дії договору з 19.12.2018 по 28.08.2020);

- 3 129 335,70 грн (сума поставки товарів згідно видаткових накладних - Додаток № 2),

- 458 120,80 грн (сума згідно договору про переведення боргу - Додаток № 3),

- 908 448,54 грн (сума часткової оплати поставлених товарів - Додаток № 4),

- 47 578,97 грн (сума часткового повернення товарів - Додаток № 5),

- 1 071 795,59 грн (сума зарахування однорідних зустрічних вимог - Додаток № 6),

- 1 963 939,11 грн (сума, на яку здійснено розрахунок за поставлені товари на дату подання позовної заяви).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

Позивач звернувся до суду, зокрема з позовною вимогою про зобов`язання відповідача надати інформацію про фактичні залишки нереалізованого товару, поставленого відповідачем, шляхом проведення інвентаризації в присутності представника позивача (п. 2 прохальної частини позовної заяви).

Проте, зі змісту вищенаведеної позовної вимоги не вбачається зазначення договору (договорів), на підставі якого був поставлений відповідачем товар, стосовно якого позивач просить суд зобов`язати відповідача надати інформацію.

Крім того, у позовній заяви відсутні жодні обгрунтування щодо такого обраного позивачем способу захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, зокрема, не вказано, чи передбачено обраний позивачем спосіб захисту законом або договором.

Разом з тим суд відзначає, що за загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зазначене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ГПК України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

Якщо у зазначеному випадку позивач обрав інший спосіб захисту, суд має відмовити у задоволенні позову, крім випадку, коли з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 ГПК України дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту спроможний більш ефективно захистити порушені права, свободи чи інтереси особи, але за умови, що такий спосіб захисту є адекватним обставинам справи.

Якщо ефективного способу захисту законом або договором не передбачено і позивач обирає інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів, у позовній заяві має бути наведено відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту, інакше суд залишає позовну заяву без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Відповідно п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем не дотримано вимог п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві позивач хоч і вказав, що ним не подано "іншого позову (позовів) до Відповідача-1 та Відповідача-2 з тим самим предметом та з тих самих підстав", проте таке підтвердження очевидно не стосується даного позову, який поданий позивачем до одного відповідача - ТОВ "ГІППО".

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В обгрунтування обставин, на яких грунтуються позовні вимоги, позивач у позовній заяві зазначив Договір поставки № 191218-10/Г від 19.12.2018. Проте, копію цього договору до позовної заяви не додано (Акт відділу діловодства Господарського суду міста Києва від 07.09.2020), а додано копію іншого Договору поставки № 191218-10/ 1Г від 19.12.2018. З огляду на наведене, позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 3, 4, 10 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- надати обгрунтований розрахунок суми боргу у розмірі 1 448 110,87 грн;

- надати обгрунтування (пояснення) щодо визначеного позивачем способу захисту (пункт 2 прохальної частини позовної заяви), в яких зазначити, чи передбачено обраний позивачем спосіб захисту законом або договором, або він є іншим ефективним способом захисту прав, свобод чи інтересів позивача у спірних правовідносинах;

- визначити чітко зміст позовних вимог (пункт 2 прохальної частини позовної заяви);

- надати належним чином засвідчену копію Договору № 191218-10/Г від 19.12.2018;

- подати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання обгрунтованого розрахунку суми боргу у розмірі 1 448 110,87 грн;

- надання обгрунтувань (пояснень) щодо визначеного позивачем способу захисту (пункт 2 прохальної частини позовної заяви), в яких зазначити, чи передбачено обраний позивачем спосіб захисту законом або договором, або він є іншим ефективним способом захисту прав, свобод чи інтересів позивача у спірних правовідносинах;

- визначення чітко змісту позовних вимог (пункт 2 прохальної частини позовної заяви);

- надання належним чином засвідченої копії Договору № 191218-10/Г від 19.12.2018;

- подання підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 10.09.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега