РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.09.2020Справа № 910/9729/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Приватного підприємства «Творча Майстерня «Престиж»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Студія»

про стягнення 145.731,67 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

07.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства «Творча Майстерня «Престиж» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Студія» про стягнення 145.731,67 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено договір оренди № 7/ГС8/9 від 01.07.2019, відповідно до якого відповідачу передано у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 178,6 кв.м. Умовами відповідного договору встановлено, що орендна плата сплачується щомісячно, але не пізніше 20-го числа календарного місяця та передбачено, що платежі за комунальні послуги та послуги електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення позивач сплачує самостійно, відповідач зобов`язаний відшкодувати відповідні затрати згідно виставленого позивачем рахунку. У зв`язку з тим, що відповідачем не було належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за договором, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з останнього 145.731,67 грн, з яких 129.907,77 грн боргу з орендної плати за січень-березень 2020 року та 15.823,90 грн боргу з відшкодування комунальних платежів за лютий, березень та травень 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9729/20 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.07.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 184 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 8, корп. 9, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 14.07.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 14.07.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 22.07.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 184.

10.08.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що позивачем не подано належних доказів сплати судового збору за розгляд поданого позову. Також зазначає, що розмір коштів, які просить стягнути позивач не відповідає дійсності, оскільки станом на 05.08.2020 відповідачем було погашено частину заборгованості. За розрахунками відповідача заборгованість за договором № 7/ГС8/9 від 01.07.2019 становить 116.197,22 грн.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 між Приватним підприємством «Творча Майстерня «Престиж» (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смайл Студія» (орендар, відповідач) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 7/ГС8/9 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування протягом терміну оренди, що визначається далі в цьому договорі, нежитлові приміщення з інженерним обладнанням (далі - приміщення) загальною площею 178,6 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 8, корпус 9 та належить орендодавцеві на праві приватної власності на підставі витягу з державного реєстру речових прав та нерухомого майна зареєстрованого за № 000 від 18.08.2016.

Згідно з п. 1.2 договору нежитлове приміщення передається орендареві для розміщення офісу та здійснення підприємницької діяльності відповідно до статуту ТОВ «Смайл Студія».

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не виконано основного обов`язку орендаря внаслідок чого виникла заборгованість з орендної плати та з відшкодування комунальних послуг.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до п. 2.1 договору передача нежитлового приміщення та обладнання здійснюється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі (додаток № 1 та додаток № 2). Передача приміщення в оренду має бути здійснена орендодавцем до 01.07.2019.

Відповідно до п. 2.2. договору датою початку оренди є дата підписання сторонами акту прийому-передачі.

Згідно актів прийому-передачі від 01.07.2020, що є додатком № 1 та додатком № 2 до договору позивач передав, а відповідач прийняв приміщення та обладнання визначені умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 6.1 договору строк дії договору оренди складає 2 (два) роки та 11 (одинадцять) місяців. Даний договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє по 31.05.2022.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно з п. 4.1 договору за користування приміщенням орендар сплачує орендодавцю щомісячну орендну плату, розмір та порядок внесення якої визначається цим договором.

Відповідно до п. 4.2 договору плата за оренду є договірною, здійснюється в гривнях (національній валюті України), шляхом перерахування належних до сплати грошових сум на розрахунковий рахунок орендодавця.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності самостійно щомісячно, але не пізніше 20-го числа календарного місяця за який сплачується орендна плата, шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок орендодавця згідно з договором (п. 4.3 договору).

Згідно з п. 4.4 договору місячна орендна плата встановлюється в національні валюті України, відповідно до нижченаведеного розрахунку:

А=(А1*S)*К, де:

А - загальна місячна оренда плата;

А1 - місячна оренда плата за 1 кв. м;

S - загальна площа приміщення;

К - офіційний курс Національного банку України за 1 долар США, на перший робочий день календарного місяця оренди.

Орендна плата включає в себе усі податки та платежі будь-якого виду, виключаючи, але не обмежуючись цим, податок на додану вартість (ПДВ), будь-які податки на майно та будь-які податки, що можуть стягуватися з орендодавця.

Відповідно до п. 4.4.1 договору при цьому, місячна орендна плата за 1 кв. м проводиться в національній валюті України в розмірі еквівалентному 12,00 доларам США, в т.ч. ПДВ 20%, за офіційним курсом Національного банку України, на перший робочий день календарного місяця оренди.

Згідно з п. 4.4.2 договору у разі збільшення чи зменшення офіційного курсу долару США до гривні порівняно з курсом на дату укладення договору більш ніж на 10 відсотків, сторони зобов`язані узгодити нову ціну договору, про що укладають додаткову угоду. У разі недосягнення згоди між сторони, дія договору припиняється з обов`язковим повідомлення про це іншу сторону за два місяці до дати припинення договору.

Відповідно до п. 4.6 договору орендна плата не включає платежі за комунальні послуги та послуги електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення нежитлового приміщення. Орендодавець сплачує самостійно вартість вказаних послуг, а орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю дані затрати згідно виставленого рахунку, який орендар має оплачувати шляхом перерахунку відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 5-ти банківських днів з моменту його отримання.

Додатковою угодою № 1 від 16.03.2020 беручи до уваги постанову Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території країни коронавірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020 та керуючись ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди змінити п. 4.4.1 договору виклавши його в редакції: «На час дії на території країни карантину, пов`язаного з коронавірусом COVID-19 орендар з 16.03.2020 до кінця дії карантину звільняється від оплати орендної плати.».

Даною угодою сторони дійшли згоди, що п. 4.6 договору залишається без змін та орендар зобов`язується відшкодувати орендодавцеві понесені витрати за комунальні послуги.

Позивачем виставлено відповідачу наступні рахунки про сплату орендної плати

№ 38 від 01.01.2020 за січень 2020 року на суму 50.764,26 грн;

№ 115 від 01.02.2020 за лютий 2020 року на суму 53.643,01 грн;

235 від 01.03.2020 за березень 2020 року 25.500,50 грн.

Також позивачем виставлено відповідачу наступні рахунки про відшкодування комунальних послуг

№ 279 від 29.02.2020 за лютий 2020 року на суму 8.228,21 грн;

№ 333 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 5.822,50 грн,

№ 554 від 31.05.2020 за травень 2020 року на суму 1.773,19 грн.

Відповідно до п. 5.3.3 договору орендар зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату та відшкодувати орендодавцю понесені ним витрати з оплати комунальних послуг, у відповідності до умов цього договору.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте, матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка на момент звернення з позовною заявою до суду (07.07.2020) становила з орендної плати в розмірі 129.907,77 грн та заборгованість з відшкодування комунальних послуг в розмірі 15.823,90 грн.

Проте, подані відповідачем копії платіжних доручень № 35 від 29.07.2020 на суму 11.000,00 грн, № 22 від 07.07.2020 на суму 1.773,19 грн, № 39 від 08.07.2020 на суму 8.228,21 грн, № 18 від 14.07.2020 на суму 5.822,50 грн свідчать, що відповідач перерахував позивачу кошти в загальному розмірі 26.823,90 грн, з яких 11.000,00 грн за оренду приміщень та 15.823,90 грн відшкодування комунальних послуг за лютий, березень та травень 2020 року.

Подана відповідачем копія платіжного доручення № 36 від 29.07.2020 на суму 2.710,50 грн судом не приймається до уваги, оскільки згідно призначення платежу вказаного платіжного доручення відповідачем здійснено оплату відшкодування комунальних послуг за червень 2020 року, який не є предметом спору у даній справі.

Отже, подані платіжні доручення свідчать, що відповідач перерахував борг після звернення позивача з позовом до суду.

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Надані докази свідчать про відсутність предмету спору, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 11.000,00 грн боргу по орендній платі та 15.823,90 грн боргу з відшкодування комунальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 118.907,77 грн боргу по орендній платі (129.907,77 грн - 11.000,00 грн) підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Приватного підприємства «Творча Майстерня «Престиж» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 231, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 11.000,00 грн боргу з орендної плати та 15.823,90 грн боргу з відшкодування комунальних послуг закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Студія» (04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 8, корп. 9, ) на користь Приватного підприємства «Творча Майстерня «Престиж» (04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 6, корпус 4, літера А, ) 118.907 (сто вісімнадцять тисяч дев`ятсот сім) грн. 77 коп. боргу з орендної плати, 2.185 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) грн 99 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова