УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

10.09.2020справа №910/8936/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглядаючи

справу №910/8936/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бассарабія Агро» (67741, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Підгірне, вул. Шевченка, буд. 65; ідентифікаційний код 37282098)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3; ідентифікаційний код 41692853)

про стягнення 136 129,82 грн. та розірвання договору постачання нафтопродуктів від 24.02.2020 №2704,

без участі представників сторін у зв`язку з їх неявкою,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бассарабія Агро» (далі - ТОВ «Бассарабія Агро») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (далі - ТОВ «Мозир Україна») про:

- розірвання договору постачання нафтопродуктів від 24.02.2020 №2704 (далі - Договір);

- стягнення 134 820 грн. заборгованості, що утворилася в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами Договору; 1 175 грн. 3% річних; 134,82 грн. штрафу, а всього 136 129,82 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 24.02.2020 ТОВ «Бассарабія Агро» (покупець) і ТОВ «Мозир Україна» (постачальник) укладено Договір, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти: бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо (далі - Товар), а покупець - прийняти та оплатити Товар в асортименті, кількості та за цінами, узгодженими Договором;

- на підставі Договору та заявки ТОВ «Бессарабія Агро» постачальник виставив покупцю рахунок на оплату від 24.02.2020 №МУ000000792 за поставку дизельного палива ДП - 3-Євро5-ВО в кількості 7 000 літрів загальною вартістю 134 820 грн.;

- 24.02.2020 покупець оплатив постачальнику загальну вартість Товару за цим рахунком повністю, що підтверджується платіжними дорученнями: №1300 на суму 120 000 грн. та №68 на суму 14 820 грн.;

- всупереч вимогам Договору ТОВ «Мозир Україна» взяті на себе зобов`язання не виконало, поставку дизельного палива не здійснило, суму попередньої оплати не повернуло;

- 21.03.2020 ТОВ «Бассарабія Агро» рекомендованим поштовим відправленням №50 надіслало на адресу ТОВ «Мозир Україна» претензію від 21.03.2020 №102 щодо невиконання умов Договору, якою вимагало виконати зобов`язання, а у разі неможливості - повернути сплачені кошти;

- 03.04.2020 відповідач засобами електронного зв`язку надіслав позивачу листа № 03/04/2020/14 з результатами розгляду претензії від 18.03.2020 №48 (документи за вказаними номером реєстрації та датою позивачем не направлялися), яким зобов`язалося невідкладно виконати Договірні зобов`язання після стабілізації ситуації в країні та офіційного закінчення карантинних обмежень, які були запроваджені відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» та постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 (зі змінами та доповненнями);

- відповідно до пункту 3.5 Договору постачальник зобов`язався поставити товар протягом 5 робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару, отже, ще до початку дії карантину на всій території України відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором;

- за невиконання договірних зобов`язань позивачем нараховано 1 175 грн. 3% річних та 134,82 грн. штрафу, а всього 136 129,82 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.08.2020 і 07.09.2020 сторони подали суду заяву, в якій просили суд затвердити підписану сторонами мирову угоду від 17.08.2020.

Частиною сьомою статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Мирова угода стосується лише прав та обов`язків сторін щодо предмету позову у справі №910/8936/20 та не розповсюджується на будь-які інші правовідносини між ними, які існують на цей час або можуть виникнути у майбутньому.

Подана суду мирова угода від 17.08.2020 підписана уповноваженими особами, а саме від позивача - директором Крамаренком Андрієм Вікторовичем та від відповідача - директором Лепченко Наталією Ігорівною, право на укладення мирових угод надано на підставі статутів ТОВ «Бассарабія Агро» і ТОВ «Мозир Україна».

Згідно з частиною четвертою статті 192 ГПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Пунктом 7 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

З огляду на викладене господарський суд міста Києва вважає за необхідне затвердити укладену сторонами мирову угоду від 17.08.2020 та закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 134 820 грн. заборгованості, 1 175 грн. 3% річних і 134,82 грн. штрафу.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням наведеного поверненню позивачу підлягає судовий збір у сумі 1 051 грн. (50% суми судового збору, сплаченого за позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 134 820 грн. заборгованості, 1 175 грн. 3% річних і 134,82 грн. штрафу).

Крім того, 04.09.2020 позивач подав суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині розірвання Договору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Судом встановлено, що заяву про залишення позову без розгляду підписано директором позивача Крамаренком А.В., який діє на підставі статуту, та скріплено печаткою юридичної особи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також те, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду в частині вимоги щодо розірвання Договору.

Згідно з частиною другою статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, з огляду на те, що клопотання позивачем не подано, то сума сплаченого позивачем судового збору не повертається.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 46, 192, 226, 231, 234 і 235 ГПК України та статтею 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Затвердити мирову угоду у справі №910/8936/20 такого змісту:

«

МИРОВА УГОДА

у господарській справі № 910/8936/20

м. Київ 17 серпня 2020 року

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бассарабія Агро» (надалі також - «Позивач») в особі Директора Крамаренко Андрія Вікторовича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та

Товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (надалі також - «Відповідач») в особі Директора Лепченко Наталії Ігорівни, яка діє на підставі Статуту, з іншої сторони, що в подальшому разом іменуються як «Сторони», а окремо - як «Сторона»

під час розгляду Господарським судом м. Києва справи № 910/8936/20 за позовом Позивача до Відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 136 129,82 грн., керуючись статтею 192 Господарського процесуального кодексу України,

уклали цю мирову угоду в господарській справі №910/8936/20 (надалі також - «Мирова угода») про таке:

Сторони підтверджують, що станом на день підписання мирової угоди Відповідач визнає заборгованість перед Позивачем за Договором №2704 від 24.02.2020 (надалі також - «Договір») у розмірі 136 129 (сто тридцять шість тисяч сто двадцять дев`ять) грн. 82 коп., та зобов`язується у строк до 11 вересня 2020 року погасити вказану заборгованість наступним чином:

в період з 17 по 21 серпня 2020 року в сумі 34 032,45 грн.

в період з 24 по 28 серпня 2020 року в сумі 34 032,45 грн.

в період з 31 серпня по 04 вересня 2020 року в сумі 34 032,45 грн.

в період з 07 по 11 вересня 2020 року в сумі 34 032,45 грн.

2. Сторонам відомі та зрозумілі наслідки затвердження судом Мирової угоди, зокрема ті, що передбачені статтею 193 Господарського процесуального кодексу України.

3. Сторони підтверджують, що Мирова угода стосується лише їх прав і обов`язків щодо предмету позову в справі № 910/8936/20 і що під час її укладення та виконання не були та не будуть порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

4. Мирова угода вважається укладеною з моменту її підписання Сторонами і діє з моменту її затвердження судом.

5. Позивач та його (керівник) представник, що підписує цю Мирову угоду, підтверджують, що мають необхідний обсяг повноважень, правоздатності та дієздатності щодо підписання Мирової угоди від імені Позивача.

6. Відповідач та його керівник, що підписує цю Мирову угоду, підтверджують, що мають необхідний обсяг повноважень, правоздатності та дієздатності щодо підписання Мирової угоди від імені Відповідача.

7. Якщо після затвердження судом Мирової угоди ухвала про затвердження Мирової угоди буде оскаржена будь-якою Стороною у зв`язку з відсутністю необхідного обсягу повноважень представника Сторони на підписання та/або подання до суду Мирової угоди, такий представник відповідної Сторони, який не мав повноважень підписувати/подавати до суду Мирову угоду, зобов`язується компенсувати збитки, завдані іншій Стороні.?

8. Ухвала суду про затвердження Мирової угоди є виконавчим документом, який у разі невиконання Відповідачем умов Мирової угоди може бути пред`явлений Позивачем для примусового виконання згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Строк пред`явлення ухвали суду до примусового виконання - три роки з моменту набрання ухвалою суду законної сили.

10. Мирова угода укладена при повному розумінні Сторонами її змісту і термінології українською мовою в 3-х примірниках (по одному примірнику для кожної Сторони, один примірник - для Господарського суду м. Києва), які мають однакову юридичну силу.

Реквізити та підписи Сторін

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бессарабія Агро» Місцезнаходження: 67741, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, село Підгірне, вул. Шевченко, буд. 65 Ідентифікаційний код: 37282098 ІПН 44 Директор ________________ /Крамаренко А.В./ м.п.Відповідач ТОВ «МОЗИР УКРАЇНА» Місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Віскозна, будинок 3 ІПН 26 Тел.: e-mail: Директор______________/Н.І. Лепченко/ м.п.
».

2. Закрити провадження у справі №910/8936/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бассарабія Агро» (67741, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Підгірне, вул. Шевченка, буд. 65; ідентифікаційний код 37282098) до товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3; ідентифікаційний код 41692853) про стягнення 136 129,82 грн.

3. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Бассарабія Агро» (67741, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Підгірне, вул. Шевченка, буд. 65; ідентифікаційний код 37282098) з державного бюджету України судовий збір у сумі 1 051 (одна тисячі п`ятдесят одна) грн., сплачений за квитанцією від 19.06.2020 №78.

4. Оригінал квитанції від 19.06.2020 №78 залишити в матеріалах справи.

5. Боржником за даною ухвалою є товариство з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3; ідентифікаційний код 41692853).

6. Стягувачем за даною ухвалою є товариство з обмеженою відповідальністю «Бассарабія Агро» (67741, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Підгірне, вул. Шевченка, буд. 65; ідентифікаційний код 37282098).

7. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бассарабія Агро» (67741, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Підгірне, вул. Шевченка, буд. 65; ідентифікаційний код 37282098) до товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3; ідентифікаційний код 41692853) про розірвання договору постачання нафтопродуктів від 24.02.2020 №2704 залишити без розгляду.

8. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом 3 (трьох) років з дня набрання ухвалою законної сили, тобто до 10.09.2023.

Ухвала набрала законної сили 10.09.2020 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва.

Повний текст ухвали складений 10.09.2020.

Суддя Оксана Володимирівна Марченко