ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Справа № 915/867/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Чернишева Михайла Олексійовича, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 ()

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі

за участю представників сторін:

від позивача: Чернишев М.О.;

від відповідача: Бондарєв Р.С., довіреність № 6844/02.02.01-22/02.06/14/19 від 17.12.2019 року;

від позивача: Гречана Є.Й.. адвокат, ордер ВЕ № 1013797 від 01.07.2020 року;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернувся Фізична особа-підприємець Чернишев Михайло Олексійович з позовною заявою до відповідача Миколаївської міської ради, в якій просить суд визнати укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі № 4890 від 05.04.2007 року, загальною площею 73 кв.м., за кадастровим номером земельної ділянки :06:001:0057 для обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вулиці Лазурній, поблизу житлового будинку № 14-а, Заводський район у місті Миколаєві, на умовах, викладених в позовній заяві.

Позивач просить суд поновити договір на 5 років до 07.06.2025 року.

04.09.2020 року до господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява (уточнення позовних вимог) (вх. № 10907/20), в якій позивач просить суд визнати укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі № 4890 від 05.04.2007 року, загальною площею 73 кв.м., за кадастровим номером земельної ділянки :06:001:0057 для обслуговування тимчасового розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вулиці Лазурній, поблизу житлового будинку № 14-а, Заводський район у місті Миколаєві, на умовах, викладених в заяві (уточнення позовних вимог).

Позивач просить суд поновити договір на 5 років до 07.06.2022 року.

Заява мотивована тим, що у позовних вимогах у позовній заяві допущена описка (помилка), а саме: помилково вказані дати дії додаткових угод в п. 2 «діє до «дата».

Заява прийнята судом до розгляду.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.06.2020 року позовну заяву ФОП Чернишева Михайла Олексійовича (вх. № 7662/20 від 25.06.2020 року) до відповідача Миколаївської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 30.07.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.07.2020 року відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 31.08.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.08.2020 року продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 03.09.2020.

В судовому засіданні 03.09.2020 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про визнання додаткової угоди укладеною. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо набуття позивачем права на поновлення договору оренди землі на підставі ч. 1 та ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки Миколаївська міська рада не надала повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди та зволікає з укладанням додаткової угоди, що порушує права позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 179, 187 ГК України, ст. ст. 33 Закону України "Про оренду землі", практикою Верховного Суду, Європейського суду з прав людини та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

02.09.2020 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10808/20).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.08.2020 року продовжено відповідачу пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач в письмовому відзиві на позов просить суд в позові відмовити.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначає наступне:

- позивач звернувся через центр надання адміністративних послуг до відповідача з заявою про продовження строку дії договору оренди землі 06.04.2017 року за вх. № 000260, тобто з пропуском строку передбаченого умовами договору, чим порушив умови вказаного договору та втратив переважне право на його поновлення;

- в порушення вказаних норм ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та звертаючись за поновленням договору позивач не додав проект додаткової угоди. При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви позивач надіслав проект додаткової угоди лише у грудні 2019, чим порушив умови cт. 33 Закону України «Про оренду землі»;

- відповідач, посилаючись на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», зазначає, що орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. При цьому, позивач наводить посилання на рішення міської ради без реквізитів якого не існує, як і самого рішення, позивач виключає умову передбачену договором № 4890 в п. 1.1 «без права оформлення свідоцтва про право власності», позивач виключає умову п. 3.1, що «підставою для поновлення договору оренди буде відповідне рішення Орендодавця», позивач змінює термін дії договору, встановлюючи не 07.06.2022, а 07.06.2025, тобто фактично 8 років.

Таким чином, звертаючись до суду із даним позовом позивач підставою позову визначив ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», при цьому запропонувавши інші умови договору, ніж передбачений умовами договору, що не передбачено вказаною нормою закону.

В обґрунтування заперечень відповідач посилається на приписи ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та практику Верховного Суду.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

05.04.2008 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Приватним підприємцем Чернишевим М. О. (орендар) було укладено договір оренди землі № 4890 від 05.04.2007 року (арк. 9-11).

Відповідно до п. 1.1 Договору Миколаївська міська рада на підставі рішення від 01.02.07 за №10/32 ПРОДОВЖУЄ Приватному підприємцю Чернишеву Михайлу Олексійовичу оренду земельної ділянки, яка була надана рішенням міської ради від 07.06.02 за № 2/16, для обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вул. Лазурній, поблизу житлового будинку № 14-а, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Заводський район/.

Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 73 /сімдесят три/ кв. м, у тому числі 40 кв. м для обслуговування торгівельного павільйону та 33 кв. м для обслуговування літнього майданчика, без права передачі її в суборенду.

Відповідно до п. 2.2 Договору на земельній ділянці розташований торговельний павільйон з літнім майданчиком.

Відповідно до п. 2.3 Договору земельна ділянка передається в оренду без будівель, споруд та інших об`єктів.

Відповідно до п. 5.1 Договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком.

Відповідно до п. 6.1 Договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення за актом приймання-передачі об`єкта оренди в день державної реєстрації цього договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього договору.

Відповідно до 14.1 Договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди підписано, скріплено печаткою орендодавця, а також зареєстровано у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.04.2007 року за № 39.

Договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди від 26.04.2007 року за № 4890.

Умовами договору сторони погодили наступне.

Відповідно до п. 3.1 Договору договір діє протягом 5 /п`яти/ років з 07.06.07. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.п. "г" п. 9.3 Договору орендар земельної ділянки має право після закінчення строку, на який було укладено цей договір при умові належного виконання обов`язків відповідно до умов цього договору, орендар має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору за тим самим цільовим використанням земельної ділянки, за яким вона надавалась.

Відповідно до п.п. "и" п. 9.4 Договору (в редакції договору про зміни № 38-12) орендар зобов`язаний не менш ніж за 6 (шість) місяців до закінчення строку договору оренди, звернутися до міської ради з клопотанням про продовження строку оренди земельної ділянки або з повідомленням про намір її подальшого використання, при цьому орендна плата за землю вноситься по день фактичного використання земельної ділянки або до укладення нового договору оренди землі.

Відповідно до п. 12.1 Договору всі зміни та/або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі за взаємною згодою сторін, шляхом внесення змін у вигляді договору про зміни, що буде невід`ємною частиною цього договору. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до цього договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12.3 дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 12.7 Договору (в редакції договору про зміни № 38-12) поновлення договору: після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 6 (шість) місяців до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

В подальшому між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Приватним підприємцем Чернишевим М. О. (орендар) було укладено Договір про зміни № 38-12 від 26.03.2012 року (арк. 12), яким, продовжено термін оренди земельної ділянки та внесено в договір зміни, а саме зміни внесено до п. 3.1, п. 4.2, п. 4.6, п. 6.3, п. 9.4, п. 12.6 договору, зокрема, щодо розміру орендної плати, терміну та порядку продовження строку дії договору.

Договір про зміни № 38-12 підписано, скріплено печаткою орендодавця, а також зареєстровано у управлінні Держкомзему у місті Миколаїв, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.03.2012 року № 00854.

Договір про зміни зареєстровано в книзі записів договорів оренди від 26.03.2012 року за № 38-12.

Так, вищевказаним договором про зміни № 38-12 пункт 3.1 розділу 3 договору оренди доповнено:

"Термін оренди продовжений на 5 (п`ять) років до 07.06.17. Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно, до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку дії договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотанням про подовження строку оренди. Підставою для подовження строку дії договору (поновлення договору) буде відповідне рішення Орендодавця".

Земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0057) зареєстрована в Державному земельному кадастрі 12.05.2016, що підтверджується Витягом з ДЗК про земельну ділянку (арк. 13).

06.04.2017 року, тобто з порушенням передбаченого умовами п. 3.1 договору строку, позивач ФОП Чернишев М.О. звернувся до відповідача Миколаївської міської ради з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки (арк. 14). Заяву від 06.04.2017 року отримано та зареєстровано в Миколаївській міській раді 06.04.2017 року за вх. № 00260.

Як вбачається з Опису документів (арк. 14) до заяви позивачем додано наступні документи: 1. Копія статуту/паспорту; 2. Копія раніше укладеного договору оренди земельної ділянки; 3. Копія витягу з рішення міської ради; 4. Копія технічного паспорту; 5. Копія право власності; 6. Проект (паспорт опорядження фасаду, фото 10*15, топоплан М 1 *500).

Проекту додаткової угоди до заяви не додано.

Як вбачається з витягу з протоколу постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин та екології № 52 від 12.06.2017 року відповідно до висновку управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 20.04.2017 № 17-1741 погоджено планувальну можливість продовження на 1 рік строк оренди земельної ділянки до затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Миколаєва та архетипів для подальшого обслуговування торговельного павільйону з літним майданчиком по вул. Лізурній, поблизу житлового будинку № 14-а (арк. 15).

В інформації Управління земельних ресурсів № 06.08.2020 року № 02-19/402 зазначено, що питання відносно продовження строку оренди земельної ділянки погоджено за засіданні постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури і містобудівництва, регулювання земельних відносин та екології та запропоновано на розгляд чергової сесії. Крім того зазначено, що Управління земельних ресурсів не заперечує проти поновлення договору ФОП Чернишева М.О. з АТ «Миколаїволенерго» на постачання електричної енергії на строк до трьох місяців для подальшого обслуговування торговельного павільйону (арк. 88).

Суду не подано доказів укладення між сторонами додаткової угоди в порядку ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В подальшому 10.12.2019 року (через 2, 5 роки після закінчення строку дії договору) позивач ФОП Чернишев М.О. звернувся до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради із проектом додаткової угоди до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 10.12.2019 року за вх. № 000814 (арк. 17).

Відповідно до п. 1 проекту додаткової угоди (арк. 17) орендарем запропоновано викласти наступне «Миколаївська міська рада на підставі рішення від __.__. ______ №___/___ продовжує Фізичній особі-підприємцю Чернишеву Михайлу Олексійовичу оренду земельної ділянки площею 73 кв.м, кадастровий номер :06:001:0057 для обслуговування тимчасового розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вулиці Лазурній, поблизу житлового будинку № 14-а, Заводський район у місті Миколаєві»

Як вбачається зі змісту проекту додаткової угоди орендарем запропоновано п. 3.1 договору викласти в наступній редакції: «Договір поновлено на 5 років, до 07.06.2025 року, Орендар, який має намір, скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це Орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору".

Відповідно до інформації, наданої Департаментом архітектури та містобудування Миколаївської міської ради № 18570/12.01-24/20-2 від 11.06.2020 року, Департамент розглянувши матеріали дозвільної справи № 000260 від 06.04.2017 року ФОП Чернишова М.О. щодо поновлення договору оренди земельної зазначив, що торговельний павільйон не є стаціонарним об`єктом громадського харчування, департамент архітектури та містобудування не погоджує поновлення договору оренди земельної ділянки площею 73 кв.м для тимчасово розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вул. Лазурній, поблизу житлового будинку №14-а в Заводському районі м. Миколаєва (арк. 83).

Позивач зазначає, що він продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належним чином виконує умови договору та сплачує орендну плату, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень за період з лютого 2017 по грудень 2017, за період з лютого 2019 року по червень 2020 року, а також довідкою Миколаївського управління Головного управління ДПС у Миколаївській області від 04.09.2020 (арк. 32-39, 91, 94-97).

Непідписання відповідачем запропонованого позивачем проекту додаткової угоди до договору оренди землі і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Підставою для поновлення договору оренди позивачем в позовній заяві визначено як ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", так і ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на 04.06.2017 року, яка діяла на час закінчення строку дії договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ч. 6-8, 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного ч. 2-5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (ч. 6 цієї норми).

Отже, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до ч. 1- 5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає за ч. 6 цієї норми.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року по справі № 594/376/17-ц надала висновок, який є обов`язковим до застосування судом в порядку ч. 4 ст. 236 ГПК України, в якому роз`яснила, що правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди (постанова ВП ВС від 10.04.2018 року по справі № 594/376/17-ц).

В постанові КГС ВС від 27.07.2020 року по справі № 912/686/17 зазначено, що у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто, орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди, а орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Наведений висновок про застосування норм статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону від 17.02.2011) сформульовано Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Таким чином, в разі наявності обставин, за яких договір оренди вважається поновленим відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оформленням такого факту, як поновлення договору оренди землі, є, відповідно до вимог частини 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі", укладення в обов`язковому порядку у місячний строк додаткової угоди до цього договору.

З вимогою про визнання такої додаткової угоди укладеною може звернутися як орендар, так і орендодавець.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 908/1569/17, від 09.04.2019 у справі № 913/99/18, від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 20.08.2019 у справі № 907/603/18 (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 року по справі № 908/1331/18).

Ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма права визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

З огляду на положення ст. 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Під час вирішення спору, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права (постанова КГС ВС від 19.05.2020 № 910/9167/19).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ФОП Чернишев М.О. звернувся до відповідача Миколаївської міської ради до закінчення строку дії договору оренди землі, однак з порушенням строку, встановленого п. 3.1 договору та ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", з заявою від 06.04.2017 про поновлення договору оренди землі. При цьому, позивач звернувся з порушенням встановленої приписами ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" процедури та до заяви не додав проект додаткової угоди, що свідчить про втрату переважного права на поновлення договору.

В подальшому 10.12.2019 року (через 2, 5 роки після закінчення строку дії договору) позивач ФОП Чернишев М.О. звернувся до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради із проектом додаткової угоди до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 10.12.2019 року за вх. № 000814.

Дослідивши поданий до матеріалів справи проект договору (арк. 17), який позивач 10.12.2019 надсилав відповідачу для підписання в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", судом встановлено, що позивачем було запропоновано відповідачу п. 3.1 договору викласти в наступній редакції:

«Договір поновлено на 5 років, до 07.06.2025 року, Орендар, який має намір, скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це Орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору".

При цьому, як вказано вище, Договором про зміни № 38-12 (арк. 12) пункт 3.1 розділу 3 договору оренди викладено в наступній редакції:

"Термін оренди продовжений на 5 (п`ять) років до 07.06.17. Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку дії договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотанням про подовження строку оренди. Підставою для подовження строку дії договору (поновлення договору) буде відповідне рішення Орендодавця".

Тобто, позивачем змінено умову п. 3.1 договору, а саме: 1) запропоновано інший строк дії договору, ніж передбачений умовами договору (замість 5 років запропоновано 8 років); 2) виключено умову договору щодо виникнення у орендаря переважного права на поновлення договору за умов належного виконання обов`язків орендарем; 3) виключено умову договору, якою передбачено прийняття орендодавцем рішення за процедурою реалізації переважного права.

Вищевикладене свідчить, що орендарем ФОП Чернишевим М. О. запропоновано орендодавцю Миколаївській міській раді укласти додаткову угоду на інших умовах, ніж передбачено договором, що прямо суперечить положенням ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Враховуючи вищевикладене, Миколаївська міська рада правомірно не підписала надісланий позивачем 10.12.2019 року проект додаткової угоди.

При цьому, суд вважає помилковими посилання Миколаївської міської ради на виключення позивачем з договору фрази «без права оформлення свідоцтва про право власності», оскільки позивач не пропонував викласти п. 1.1 договору в іншій редакції.

В прохальній частині уточненої позовної заяви (арк. 87) позивачем виправлено описку в частині строку, проте решта умов залишена в тій редакції, яка була викладена в проекті додаткової угоди, надісланої в грудні 2019, тобто в редакції, запропонованій самим позивачем.

Вирішуючи питання поновлення договору, судом досліджуються умови проекту додаткової угоди, яка була надіслана орендарем орендодавцю 10.12.2019 для підписання, оскільки суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до господарського суду.

Враховуючи недотримання самим позивачем положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", в суду відсутні підстави для поновлення дії договору.

Щодо посилань позивача на довідку Управління земельних ресурсів № 06.08.2020 року № 02-19/402 (арк. 88) як на підставу погодження Миколаївською міською радою поновлення строку договору оренди землі, то суд зазначає, що у вказаній довідці зазначено, що Управління земельних ресурсів не заперечує проти поновлення договору ФОП Чернишева М.О. з АТ «Миколаїволенерго» на постачання електричної енергії, а не договору оренди землі.

Сплата орендної плати позивачем не спростовує вищевикладених обставин, у зв`язку з відсутністю підстави для їх здійснення, а саме договору оренди землі, оскільки такий договір припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, та свого часу не був поновлений.

Враховуючи вищевикладене, в позові судом відмовлено.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 2 102, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 11.09.2020 року.

Суддя Е.М. Олейняш