ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3229/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ідентифікаційний код 00186542)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний номер 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237)

про стягнення 1 419,34 грн. збитків внаслідок недостачі

Представники:

Від позивача: Близнюк Р.Є., довіреність, представник

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом №18-385 від 16.06.2020 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 1 419,34 грн. збитків внаслідок недостачі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі п.1.1, п.1.2, п.2.1, п.2.4, п.2.5 до договору №012/19-07/633 від 01.04.2019 та Специфікації № 1 від 30.08.2019 постачальник по залізничній накладній №45347010 зі станції відправлення Сартана Донецької залізниці на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці відвантажив на адресу АТ "Запорізький завод феросплавів" товар. На виконання умов договору №012/19-07/633 від 01.04.2019, ПРАТ "МК Азовсталь" на адресу АТ "ЗФЗ" виставило на оплату рахунок-фактуру №92892689 від 22.10.2019, за відвантажений по залізничній накладній № 45347010 товар. Вантаж прибув у рухомому складі у вагоні: №61908133. Вагон №61908133, який прибув по залізничній накладній №45347010 був виданий вантажоотримувачу - АТ "Запорізький завод феросплавів" відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України зі складанням комерційного акта № 460005/1476 від 31.10.2019, в якому зафіксовано ознаки несхоронного перевезення, такі як порушення маркування, виїмки та нестача. У даному комерційному акті зазначається, в комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів 30см. Вантаж маркований повздовжньою вапном посередині, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування, виїмка над 1-м люком праворуч, довжиною 160см, шириною 160см, глибиною 40см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люка закриті, просипу вантажу не має. Розрахунок шкоди, спричиненого внаслідок нестачі, проведений з урахуванням норми відповідно до Правил перевезення вантажів (відомість-розрахунок №266/19 (скорегована) вартості нестачі вантажу). Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань позивачу спричинені збитки за недостачу "горішок коксовий 10-25 мм" в розмірі 1 419,34 грн., які складаються з вартості відповідальної недостачі (відомість-розрахунок №266/19 (скорегована) вартості нестачі вантажу).

Ухвалою суду від 23.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3229/20, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.07.2020 о 11:30 год.

До суду 07.07.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву яким просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки в підтвердження вартості вантажу позивачем надано рахунок фактуру №92892689 від 22.10.2019 та специфікацію № 1 до договору поставки № 012/19-07/633 від 01.04.2019 за підписом посадової особи ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", який є постачальником вантажу, згідно зазначеного документів, але не є вантажовідправником, а вантажовідправником, згідно накладної №45347010, є ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод". Отже, специфікацію № 829759 до договору № 1-1-2019/014 від 28.02.2019, додана до позовної заяви, не може бути визнаний належним документом, що підтверджує вартість вантажу, оскільки наданий не вантажовідправником. Також відповідач звертає увагу суду, що позивачем не надано копію договору між вантажовідправником ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" і посередником ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь".

Крім того, відповідач зазначає, що вартість вугільної продукції визначена на підставі рахунок фактуру №92892689 від 22.10.2019 та специфікацію № 1 до договору поставки №012/19-07/633 від 01.04.2019 наданих посередником ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь". В матеріалах справи надане платіжне доручення № 341634 від 13.12.2019 не повної оплати за рахунками оплати, що не може свідчити про те що позивачем дійсно понесені збитки за нестачу вантажу, оскільки не надано доказів повної сплати продукції. Таким чином позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог, зокрема, доказів повної оплати товару, що перевозився відповідачем та надійшов не повністю, у зв`язку з чим позивачем не доведено факту завдання йому збитків втратою цього товару. За таких обставин, відповідач стверджує, що за відсутності належних та допустимих доказів оплати позивачем товару та, відповідно, порушення прав позивача залізницею, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 419,34 гри. збитків не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 16.07.2020 розгляд справи відкладено на 08 вересня 2020 року о 11:30 год.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У судовому засіданні 08.09.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (далі - позивач, покупець) та Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - постачальник) укладено договір поставки № 012/19-07/633 від 01.04.2019 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю продукцію коксохімічного виробництва (ділі по тексту товар або продукція) відповідно до асортименту, якості, строкам, в об`ємі, по цінам та на умовах, передбачених у специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити на умовах договору.

Ціна товару за одиницю та по позиціям вказується в специфікаціях до договору (пункт 3.1. договору).

Сторонами було підписано специфікацію № 1 від 30.08.2019 до договору, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити горішок коксовий 10-25 мм, у кількості 2 800 т, на загальну суму 22 636 387,20 грн. з ПДВ, на умовах поставки: СРТ - станція Запоріжжя-Ліве у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термів "Інкотермс" в редакції 2010 року. Залізничний тариф на превезення товару на умовах СРТ від Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до вантажоотримувача сплачується вантажовідправником, термін поставки - вересень 2019 року (а.с. 29).

На виконання умов договору Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" була виконана поставка на адресу позивача на підставі залізничної накладною №45347010.

По залізничній накладній №45347010 зі станції відправлення Сартана Донецької залізниці на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці прибув вагон №61908133 з вантажем "горішок коксовий".

31 жовтня 2019 року на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт № 460005/1476, в якому зафіксовано ознаки несхоронного перевезення (а.с. 13).

Згідно з комерційним актом №460005/1476 від 31.10.2019 при контрольному перевантажуванні вагону №61908133 на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №0120 огляд-перевірка 04.09.2019. Згідно документа у вагоні №61908133 значиться нетто 46450 кг, тара 24750 кг. Фактично виявилось брутто 70040 кг з документа 24750 кг, нетто 45290 кг, що менш документа на 1160 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкою вище рівня бортів 30 см. Вантаж маркований повздовжньою смугою вапном посередині, що відповідає перевізному документу. Порушено маркування, виїмка: над 1-м люком праворуч довжиною 160 см. шириною 160 см. глибиною 40 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Зав. вантажного двору відсутній.

Приватним акціонерним товариством Металургійний комбінат "Азовсталь" виставлено позивачу рахунок-фактуру №92892689 від 22.10.2019, з урахуванням коригування №92986834 від 13.12.2019, який сплачено останнім, що підтверджується платіжним дорученням №341634 від 13.12.2019 на суму 1 167 873,25 грн.

Згідно розрахунку сума недостачі складає 1 419,34 грн. Відтак, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 1 419,34 грн. вартості недостачі вантажу.

Станом на час розгляду справи, доказів сплати відповідачем заявленої до стягнення суми у розмірі 1 419,34 грн. в матеріали справи не надано.

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність або відсутність факту недостачі, правомірність здійснення розрахунку заявленої до стягнення суми недостачі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 307 Господарського кодексу України, що кореспондується зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Частиною 2 статті 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Пунктом 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до пункту 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з пунктом 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Суд вказує на те, що підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені статтею 111 Статуту, відсутні.

Враховуючи викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 1 419,34 грн. збитків внаслідок недостачі задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108, ) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, код ) збитки у розмірі 1 419,34 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 11.09.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв