ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1221/20

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Кравець В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Ялов О.О. на підставі ордеру;

Від відповідача: Матійко М.В. за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „М`ясопереробний комплекс столичний до товариства з обмеженою відповідальністю „Векка про стягнення 700 694,84 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „М`ясопереробний комплекс столичний (далі по тексту ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний) звернулося до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Векка (далі по тексту ТОВ „Векка) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 700 694,84 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 589 035,46 грн., штрафних санкцій у розмірі 96 144,68 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 15 514,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р. в частині оплати вартості поставленого позивачем товару.

ТОВ „Векка заперечувало проти задоволення заявлених позивачем вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, відповідачем було наголошено, що одночасне нарахування пені та трьох відсотків річних є порушенням ст. 61 Конституції України, згідно вимог якої ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності за одне і теж правопорушення. Наведене, за переконанням ТОВ „Векка, свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заявлених позивачем вимог. При цьому, в процесі розгляду судом даного спору відповідачем було підтверджено факт існування заборгованості за договором поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

31.05.2019р. між ТОВ „Векка (Покупець) та ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний (Постачальник) було укладено договір поставки № МКС 310519, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставляти і передавати у власність Покупця за його заявками товар, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати товар. Повне найменування товару, що поставляється, його опис та характеристика, кількість товару, ціна одиниці товару, вартість та інші параметри вказуються в накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з положеннями п. 4.1 договору поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р. право власності на товар, що поставляється переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі товару. Датою поставки товару вважається дата підписання накладної. Постачальник може проводити передачу товару окремими партіями (по частинах) у кількостях, що окремо узгоджується між сторонами. Всі ризики випадкової загибелі або псування товару переходять від Постачальника до Покупця з моменту підписання накладних повноважними представниками сторін.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.5 договору поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р. ціна товару визначається у Специфікації (прайс-листі), наданому Постачальником, і встановлюється з урахуванням можливих знижок і бонусів. Товар, що поставляється за цим договором, підлягає оплаті в порядку відстрочки платежу протягом 7 (семи) календарних днів з моменту поставки і моменту підписання накладної.

Умовами п. 7.1 договору поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р. врегульовано, що у разі порушення термінів оплати за поставлений товар, Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактичної заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п. п. 8.1, 8.2 договору поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р. даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору за один місяць до закінчення його дії, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік і на тих же умовах, які були передбачені цим договором.

31.05.2019р. ТОВ „Векка було видано довіреність на представництво власних інтересів перед ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний під час отримання товару за договором поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р.

На виконання умов договору поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р., укладеного між сторонами по справі, ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний було поставлено відповідачу товар на загальну суму 954 872,02 грн., що підтверджується наступними підписаними між сторонами видатковими накладними: №424 від 31.05.2019р. на суму 133 277,38 грн., №428 від 03.06.2019р. на суму 8777,52 грн., №430 від 03.06.2019р. на суму 118 895,48 грн., №440 від 05.06.2019р. на суму 19 408,24 грн., №443 від 05.06.2019р. на суму 26 455,20 грн., №444 від 05.06.2019р. на суму 82 337,24 грн., №447 від 07.06.2019р. на суму 104 655,78 грн., №467 від 14.06.2019р. на суму 18 568,08 грн., №468 від 14.06.2019р. на суму 76 647,10 грн., №477 від 19.06.2019р. на суму 75 618,00 грн., №492 від 24.06.2019р. на суму 94 368,00 грн., №501 від 26.06.2019р. на суму 100 608,00 грн., №502 від 26.06.2019р. на суму 1 236,00 грн., №580 від 30.07.2019р. на суму 47 010,00 грн., №619 від 09.08.2019р. на суму 47 010,00 грн.

29.08.2019р. ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний звернувся до ТОВ „Векка із вимогою №284 про погашення заборгованості за договором поставки №МКС 310519 від 31.05.2019р., розмір якої станом на 29.08.2019р. складав 609 034,78 грн., а також із вимогою про сплату штрафних санкцій.

Листом №1/09 від 09.04.2020р. ТОВ „Векка було запропоновано ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний погодити графік погашення заборгованості за поставлений товар на строк до 20.02.2021р.

З наданої позивачем оборотно-сальдової відомості щодо розрахунку за поставлений товар вбачається, що ТОВ „Векка станом на 23.04.2020р. в рахунок виконання прийнятих на себе грошових зобов`язань за договором поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р. було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 365 836,56 грн.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ТОВ „Векка, позивачем було наголошено, що відповідачем у порушення прийнятих на себе за умовами договору поставки товару не було у повному обсязі оплачено вартість поставленого товару, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду із даними позовними вимогами.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Положеннями ст. 530 ЦК України встановлено наступне: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, в порушення наведених норм закону ТОВ „Векка не було у повному обсязі оплачено позивачеві вартість поставленого згідно умов договору № МКС 310519 від 31.05.2019р. товару, в результаті чого станом на момент вирішення даного спору у відповідача наявна заборгованість у розмірі 589 035,46 грн., яка є різницею між вартістю поставленого та оплаченого відповідачем товару (954 872,02 грн. - 365 836,56 грн. = 589 035,46 грн.).

З викладених обставин, позовні вимоги ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний до ТОВ „Векка про стягнення суми основного боргу у розмірі 589 035,46 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

З посиланням на умови п. 7.1 договору поставки № МКС 310519 від 31.05.2019р., а також приписи чинного законодавства ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний було нараховано відповідачу до сплати пеню у загальному розмірі 96 144,68 грн., яка була нарахована позивачем протягом періоду з 08.06.2019р. по 08.12.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення із відповідача пені у розмірі 96 144,68 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості поставленого товару позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано до сплати три відсотки річних у розмірі 15 514,70 грн., які були нараховані позивачем на суму основного боргу протягом періоду з 08.06.2019р. по 27.04.2020р.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість. Викладене має наслідком необхідність задоволення позовних вимог ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний до ТОВ „Векка шляхом присудження до стягнення на користь позивача трьох відсотків річних у розмірі 15 514,70 грн.

Господарський суд відхиляє доводи ТОВ „Векка, яким під час вирішення даного спору було наголошено, що одночасне нарахування пені та трьох відсотків річних є порушенням ст. 61 Конституції України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019р. по справі № 127/15672/16-ц наголосила, що формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

З огляду на викладене, господарським судом відхиляються доводи відповідача про подвійне притягнення до одного і того ж виду відповідальності за порушення грошового зобов`язання, оскільки три відсотки річних мають компенсаційний характер, натомість пеня є відповідальністю за порушення зобов`язання.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, позов товариства з обмеженою відповідальністю „М`ясопереробний комплекс столичний до товариства з обмеженою відповідальністю „Векка підлягає задоволенню шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 589 035,46 грн., пені у розмірі 96 144,68 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 15 514,70 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Векка / 67500, Одеська обл., Лиманський р-н, смт. Доброслав, вул. Аграрна, будинок 1А; ідентифікаційний код 42729449/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „М`ясопереробний комплекс столичний /04128, м. Київ, вул. Туполєва, буд. 23; ідентифікаційний код 41055449/ суму основного боргу у розмірі 589 035,46 грн. /п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч тридцять п`ять грн. 46 коп./, пеню у розмірі 96 144,68 грн. /дев`яносто шість тисяч сто сорок чотири грн. 68 коп./, три відсотки річних у розмірі 15 514,70 грн. /п`ятнадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять грн. 70 коп./, судовий збір у розмірі 10 510,43 грн. /десять тисяч п`ятсот десять грн. 43 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2020 р.

Суддя С.П. Желєзна