ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 вересня 2020 року Справа № 903/535/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Любомль-ринок»

до відповідача: Любомльської міської ради Волинської області

про стягнення 298 702.52 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Вижовець М.О.

Представники сторін:

від позивача: Білицький Б.М.

від відповідача: Ющук Р.В., Оніщук М.В.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Любомль - ринок" звернулося до Господарського суду Волинської області про стягнення з Любомльської міської ради 298 702,52 грн. витрат понесених на капітальне будівництво даху адміністративного приміщення та судових витрат по справі.

Позивач обґрунтовуючи позов посилається на договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна від 24.12.2012, що є комунальною власністю територіальної громади міста та зареєстровано в реєстрі за №1975, рішення Любомльської міської ради про надання дозволу на проведення капітального ремонту даху приміщення адміністративного персоналу від 20.05.2016 за №8/5 та копію рішення Любомльської міської ради №8/139 щодо внесення змін до рішення Любомльської міської ради про надання дозволу на проведення капітального ремонту даху приміщення адміністративного персоналу від 20.05.2016 за №8/5.

Ухвалою суду від 24.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду на "18" серпня 2020 р. на 11:30 год.

17.08.2020 на адресу суду від відповідача у справі надішов відзив, згідно з яким відповідач позовні вимоги заперечує повністю. Вважає, що питання про стягнення витрат понесених на капітальне будівництво даху адміністративного приміщення позивач повинен був вирішувати до підписання договору купівлі - продажу від 24.02.2020 нежитлового приміщення.

Позивач листом від 18.08.2020 долучив до матеріалів справи копію Довідки про вартість виконання будівельних робіт за вересень 2016р. (КБ3) та кошторисну документацію на капітальний ремонт адміністративної будівлі даху, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Любомль, вул. Першого травня, 32.

Суд протокольною ухвалою від 18.08.2020 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 08.09.2020 .

Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2020 заявлені позовні вимоги підтримав повністю, та стягнути з Любомльської міської ради в користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Любомль - ринок" - 298 702,52 грн. витрат понесених на капітальне будівництво даху адміністративного приміщення та судових витрат по справі.

Представники відповідача в судовому засіданні 08.09.2020 позовні вимоги заперечували повністю, додатково зазначили, що позивачем не доведено, що поліпшення, вказані в позові, здійснені за згодою міської ради, і що такі поліпшення є невід`ємними поліпшеннями.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні докази у справі, господарський суд,-

встановив:

13.09.2011 року між Любомльською міською радою (надалі - Відповідач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЮБОМЛЬ-РИНОК» (надалі - Позивач, Орендар) було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства, який затверджено рішенням Любомльської міської ради за №10/138 від 28.09.2011 року.

Відповідно до п. 1.1 даного Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасово платне користування Адмінприміщення загальною площею 171,0 кв.м літера А, що знаходиться в місті Любомль Волинської області по вулиці Першого Травня , будинок 32.

Згідно Акту приймання - передачі від 30.09.2011 Адмінприміщення загальною площею 171,0 кв.м літера А, що знаходиться в місті Любомль Волинської області по вулиці Першого Травня , будинок 32 передано Орендодавцем Орендарю у тимчасове володіння та користування (а.с.62).

24 грудня 2012 року відповідне адміністративне приміщення передано Любомльською міською радою Товаристу з обмеженою відповідальністю «ЛЮБОМЛЬ-РИНОК» у платне користування на підставі договору оренди індивідуально визначеного майна та зареєстровано в реєстрі за № 1975 .

Позивач в наведених поясненнях зазначає, що у 2016 ним подавалося звернення до Любомльської міської ради з проханням надати дозвіл на проведення невідокремлюваного поліпшення даху адміністративного приміщення, у зв`язку з чим 20 травня 2016 Любомльською міською радою було прийняте рішення № 8/5 «Про надання дозволу на проведення капітального ремонту даху приміщення адміністративного персоналу», а 02 червня 2016 Любомльською міською радою було прийняте рішення № 8/139 щодо внесення змін до рішення від 20 травня 2016 №8/5 «Про надання дозволу на проведення капітального ремонту даху приміщення адміністративного персоналу». З тверджень позивача, Любомльська міська рада надала орендарю дозвіл на проведення невідокремлюваних поліпшень.

У якості доказів здійснення поліпшень орендованого майна та вартості (розміру) необхідних витрат на поліпшення орендованого майна, позивачем подані суду наступні докази (завірені копії документів):

- копія Акту виконаних робіт №1 за вересень 2016 КБ-2;

- копія Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2016;

- копія кошторисної документації на кап. ремонт даху адміністративної будівлі за адресою: Волинська обл., м. Любомль, вул. Першого травня, 32;

- дефектний акт на кап. ремонт даху адміністративної будівлі за адресою: Волинська обл., м. Любомль, вул. Першого травня, 32.

Згідно розрахунку ціни позову вартість виконаних будівельних робіт та витрат понесених Орендарем для здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, а саме: на капітальний ремонт даху Адмінприміщення , що знаходиться в місті Любомль Волинської області по вулиці Першого Травня , будинок 32 становить 298 702,52 грн.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Правовідносини між сторонами виникли на основі договору, що за своїм характером відносяться до господарських, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст.778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження методики оцінки майна" від 10.12.2003 № 1891, невід`ємні поліпшення орендованого майна - це здійснені орендарем заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості.

Водночас, судом встановлено, що Позивач звертався до орендодавця з проханням надати дозвіл на проведення капітального ремонту даху адміністративного приміщення з приводу чого і були прийняті рішення.

Відповідно до розділу 5, пункту 5.4. договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства вказано, що орендар, зобоов`язувався своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна Підприємства.

Тобто, відповідна умова Договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов`язання орендодавця, щодо компенсації вартості поліпшень

Додатково суд зазначає , що процедура отримання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень, передбачена Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 03.10.2006 р. №1523 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.10.2006 р.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна включає такі етапи:

- подання заяви і пакета документів орендарем;

- розгляд заяви і документації орендаря;

- прийняття відповідного рішення.

Згідно з п.З для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна орендар подає заяву та такий пакет документів:

- опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення;

- інформацію про доцільність здійснення поліпшень орендованого майна;

- приписи органів пожежного нагляду, охорони праці;

- довідку балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку на початок поточного року;

- завірену копію проектно-кошторисної документації, якщо інше не встановлено договором оренди.

- звіт про результати експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

Суд зауважує, що процедура на отримання дозволу по здійсненню невід`ємних поліпшень, позивачем дотримана не була, оскільки, жоден із перелічених вище документів не був пред`явлений Любомльській міській раді як орендодавцю.

Також, суд звертає увагу позивача, що пунктом 4 Порядку передбачено, що інформація про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень надається на підставі наданих орендарем документів, у разі оренди цілісного майнового комплексу, будівлі або споруди органом, уповноваженим управляти відповідним державним майном (за його наявності), а в разі оренди приміщень, частин будівель і споруд - цим самим органом або за його дорученням чи за його відсутності - балансоутримувачем.

Крім того, пункт 5 Порядку передбачає, що у разі оренди цілісного майнового комплексу при здійсненні поліпшень за рахунок амортизаційних відрахувань на орендоване державне майно чи інших коштів, орендодавець для розгляду питання про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень створює комісію за участю представників органу, уповноваженого управляти майном (за його наявності).

Разом з цим, пунктом 7 Порядку передбачено, що згода на здійснення поліпшень надається у формі листа орендодавця орендарю, у якому міститься погодження на поліпшення орендованого майна. У листі вказується на необхідність першочергового використання амортизаційних відрахувань на орендоване майно для здійснення поліпшень, які збільшують вартість орендованого майна

Як вбачається із матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження погодження відповідачем, як орендодавцем, проектно-кошторисної документації та суми витрат на здійснення поліпшень позивачем суду не надано.

Додатково суд зазначає, що п.п. 8, 9 Порядку після отримання згоди орендар складає графік виконання робіт і подає його орендодавцю. Після здійснення дозволених орендарю невід`ємних поліпшень орендар надає інформацію орендодавцю про завершення виконання робіт з поданням копій, підписаних замовником і підрядником актів приймання виконаних робіт та документів, що підтверджують оплату зазначених робіт.

Водночас, в матеріалах справи відсутній складений позивачем та наданий орендодавцю графік виконання робіт, а також відсутні докази, що підтверджують оплату зазначених робіт дійсної вартості проведених невід`ємних поліпшень.

Крім зазначеного вище суд зауважує, що додані до матеріалів справи видаткові накладні не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки із наданих суду документів не можливо встановити, чи дійсно позивачем здійснювалася закупівля будівельних матеріалів саме для проведення капітальних ремонтних робіт орендованого приміщення, що знаходиться в місті Любомль Волинської області по вулиці Першого Травня , будинок 32.

Разом з тим, положеннями ч.5 ст.778 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Відповідно до абз.4 ч.2 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не було отримано у встановленому порядку дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень, сума 298 702,52 грн. витрат понесених на капітальне будівництво даху адміністративного приміщення не підтверджена жодним висновком, зокрема всупереч вимогам чинного законодавства, не погоджено проектно-кошторисної документації та обсягів необхідних робіт, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача грошових коштів за такі поліпшення, а відтак і відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 239, 240-241 Господарського процесуального кодексу України,-

вирішив:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

14.09.2020

Суддя М. С. Шум