ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.2020 м. Ужгород Справа № 907/357/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ванпро, м. Ужгород

про скасування реєстраційної дії/запису

Секретар судового засідання Штундер Д.Л.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Ванпро, в якому просить скасувати реєстраційну дію/запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №6013348 від 30.10.2019 в частині реєстрації відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Ванпро за адресою: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська 10-А, що міститься в ЄДРПОУ. Позов заявлено з посиланням на ст. ст. 93, 317, 386 Цивільного кодексу України, ст. ст. 137, 147 Господарського кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність правових підстав у відповідача для внесення відомостей в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про місцезнаходження юридичної особи за адресою: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська 10-А та неправомірність внесення відповідних даних до реєстру.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.06.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Про відкриття провадження у справі його було повідомлено належним чином з огляду на наступне.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження ухвалу суду у справі № 907/357/20 було направлено судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська 10-А.

Конверт з ухвалою суду був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку без проставлення відмітки про причини не вручення. Відповідно до інформації, яку містить сервіс відстеження поштових відправлень на офіційному вебресурсі ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення за трек-номером 863 10.06.2020 не вручене під час доставки.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Водночас Суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 916/2349/17).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - приміщення (будинок) реєстраційний номер 01 за адресою: 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, будинок 10 А загальною площею 734,6 кв.м. є Державною власністю (Державна фіскальна служба код 39292197) та перебуває на праві оперативного управління у ГУ ДФС у Закарпатської області (код 39393632).

На виконання Постанови Кабінету Міністрів від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення державної податкової служби України та державної митної служби України» та згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстровано юридичну особу - орган державної влади - Державну податкову службу України код ЄДУПОУ 43005393.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» №537 від 19.06.2019 реорганізовано Головне управління ДФС у Закарпатській області шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Закарпатській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з наказом державної податкової служби від 23.12.2019 №237 з врахуванням наказу від 18.02.2020 №88 про внесення змін до наказу ДПС від 28.12.2019 №237 «Про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління за територіальними органами ДПС» на підставі ст. 137 Господарського кодексу України, Закону України «Про управління об`єктами державної власності», закріплено за ГУ ДПС у Закарпатській області (право власності у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстроване за Державою в особі державної фіскальної служби України) майно за адресою: 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, будинок 10-А, загальною площею 734,6 кв.м (реєстраційний номер 01).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відокремленим підрозділом ГУ ДПС у Закарпатській області є Ужгородське управління Головного управління ДПС у Закарпатській області, код 43197131 з фактичним місцезнаходженням: 88017, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Загорська, будинок 10-А. В подальшому, шляхом пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачем було з`ясовано, що за адресою його місцезнаходження зареєстровано місцезнаходження ТОВ «ВАНПРО» . Спір у справі виник внаслідок того, що позивач вказує на відсутність правових підстав у відповідача для внесення відомостей в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про місцезнаходження юридичної особи за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, будинок 10-А.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Закарпатській області до ТОВ «ВАНПРО» підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Відповідно до ст. 133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України. Майно суб`єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб`єктів господарювання.

Згідно з ст. 137 Господарського кодексу України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Як встановлено судом, будівля за адресою: 88017, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Загорська, будинок 10-А закріплена власником - Державною фіскальною службою - за Ужгородським управлінням Головного управління ДПС у Закарпатській області на праві оперативного управління, що підтверджується, зокрема, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №31805338 від 29.05.2019.

За змістом ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

В Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п.10 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

За змістом ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, документів, що подаються заявником для державної реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі). Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, 03.04.2019 Міською радою міста Кропивницького зареєстровано новоутворення шляхом заснування юридичної особи відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ванпро», засновником є Бод Жан-Себастьєн Жерар Гі з адресою місцезнаходження: 88017, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Загорська, будинок 10-А.

При цьому в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано суду доказів здійснення статутної діяльності за зареєстрованою адресою місцезнаходження останнього, в той час, як позивач стверджує, що не передавав будь-яких приміщень у користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванпро».

Також в матеріалах справи наявний Акт від 05.05.2020 про відсутність ТОВ «Ванпро» за юридичною адресою.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів, зокрема, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, частиною першої якої передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову.

Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Негаторний позов має на меті усунення тривалих порушень зазначених повноважень власника, а не тих, що мали місце в минулому. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то й відпадає підстава для пред`явлення негаторного позову. Власник має право у даному випадку вимагати лише відшкодування збитків або застосувати інший спосіб захисту свого права.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності законних підстав для реєстрації місцезнаходження відповідача за адресою, за якою розташований належний позивачу на оперативного управління об`єкт нерухомого майна. Фактично, відповідач реалізовує належні власнику такого майна правомочності, без відповідної правової підстави, як-от договору оренди, що об`єктивно перешкоджає у здійсненні позивачем своїх прав. Відповідно, є підстави для задоволення позовних вимог саме на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України.

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 6013348 від 30.10.2019 в частині реєстрації відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю (код 42925757) за адресою: 88017, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Загорська, будинок 10-А, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є ефективним.

За таких обставин, позовні вимоги Головного управління ДПС у Закарпатській області по відношенню до відповідача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 2102,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати реєстраційну дію/запис від 30.10.2019 за № 6013348 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю Ванпро (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ванпро (88000 Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, 10-А, ) на користь Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) суму 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп) витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua

Суддя Л.В. Андрейчук