ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3722/20

За позовом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, м. Нікополь

до Приватного підприємства "СТАЛКЄР", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 10 017,23 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Нікопольська міська рада Дніпропетровської області звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного підприємства "СТАЛКЄР" заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 25.05.2016 року у розмірі 10 017,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки №14721331 від 26.05.2016 в частині повного та своєчасного внесення відповідачем орендної плати за період з 01.04.2019 року по 25.05.2019 року, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 10 017,23 грн.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов не подав. Направлені за його місцезнаходженням, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (53200, Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Івана Мазепи, будинок 24, квартира 5) ухвали суду від 13.07.2020 повернутися на адресу суду, як не вручені. Суд також намагався повідомити відповідача про перебування справи №904/3722/20 на розгляді суду телефонограмами, проте за відомими суду номерами телефону зв`язатися не вдалося.

Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, лише відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію від суду, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2020, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору оренди землі, строк дії договору, розмір орендної плати, порядок та строк внесення орендних платежів.

Так, судом встановлено, що 14.05.2015 до Нікопольської міської ради надійшло звернення від Приватного підприємства "СТАЛКЄР" про надання в оренду земельної ділянки площею 0,0332 га за адресою: м. Нікополь, вул. В.Усова, 36-а (за фактичним розміщенням будівлі з кафетерієм).

21.08.2015 рішенням Нікопольської міської ради № 72-64/VІ вказану земельну ділянку (кадастровий номер :03:009:0013) було передано в оренду терміном на 3 (три) роки для обслуговування будівель торгівлі (код цільового призначення земельної ділянки згідно КВЦПЗ-03.07.).

На земельну ділянку по вул. В. Усова, 36-а встановлено орендну плату у розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель.

Вказаним рішення ПП "СТАЛКЄР" було зобов`язано зареєструвати договір оренди землі відповідно до вимог чинного законодавства.

10.06.2016 до Нікопольської міської ради надійшла заява від ПП "СТАЛКЄР" стосовно перегляду розміру ставки орендної плати за землю, яка встановлена рішенням Нікопольської міської ради від 21.08.2015.

Згідно з протоколом № 31 засідання постійної комісії Нікопольської міської ради з питань містобудування, землекористування та охорони навколишнього середовища від 18.08.2016 членами комісії був розглянутий проект рішення про зменшення відсотку орендної плати ПП "СТАЛКЕР", за результатами розгляду вказаного проекту рішенням Нікопольської міської ради відмовлено у зменшенні відсотку орендної плати.

25.05.2016 між Нікопольською міською радою (орендодавець) та Приватним підприємством "СТАЛКЄР" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п.1.1 якого орендодавець на підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 21.08.2015 №72-64/VІ передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування будівель торгівлі, код цільового використання 03.07, яка знаходиться : м. Нікополь, вул. В.Усова, 36-а (кадастровий номер земельної ділянки :03:009:0013).

Згідно з п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0332 га.

Відповідно до п. 3 договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: будівля магазину з кафетерієм.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 522186,20 грн. за 0,0332 га (п.5 договору).

У відповідності з п.8 договору договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у вигляді відсотків від діючої нормативно-грошової оцінки земель міста Нікополь із врахуванням щорічного коефіцієнту індексації. Розмір орендної плати становить 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 62 662,34 грн. за 1 рік (п.9 договору).

Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься в такі строки - до 30 числа кожного місяця, рівномірно за кожен місяць.

08.06.2016 сторонами підписано акт передачі-прийому земельної ділянки, переданої в оренду згідно договору від 25.06.2016 (номер запису про інше речове право 14721331).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права 26.05.2016 зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 0,0332 га по вул. В.Усова, буд.36-а (а.с.17).

Пунктом 27 договору оренди земельної ділянки передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати.

Відповідно до інформації, наданої Головним управліням ДПС у Дніпропетровській області (лист від 19.06.2020 №2637/9/04-36-58-60), заборгованість ПП "СТАЛКЄР" з орендної плати за договором оренди землі від 25.05.2016 (м. Нікополь, вул. В Усова, 36а, кадастровий номер :03:009:0013, площа 332,0 кв.м.) станом на 31.05.2020 становить 94 571,38 грн.

Згідно інформації наданої ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі (витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки) від 19.03.2019 № 10765, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (з врахуванням коефіцієнту її індексації - 2,315) складає 554 523,00 грн.

Розмір орендної плати за 2019 рік (з врахуванням 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 554 523,00 х 12 %) складає 66 542 грн.76 коп.

Розмір орендної плати за 2019 рік в місяць складає 5 545 грн. 23 коп.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору, заборгованості за оренду земельної ділянки згідно договору складає 10 017,23 грн., з яких за квітень 2019 року - 5545,23 грн., за травень 2019 року (за 25 днів) 4472,00 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом до суду та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Господарське зобов`язання виникає із господарського договору (ст. 174 ГК України).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Податковим та Цивільними кодексами України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно п. "в" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" (зі змінами) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 цього Закону істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу і умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з нормами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 8 Податкового кодексу України визначає види податків та зборів.

Згідно п. 8.1. ст. 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Відповідно до п.8.3 ст. 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Статтею 10 Податкового кодексу України визначено виключний перелік місцевих податків.

Згідно з п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно та єдиний податок.

Згідно п.10.2 ст. 10 ПК України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Відповідно до п.14.1.147 ст.147 Податкового Кодексу України плата за землю -обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 ПК України.

Згідно п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) і самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач систематично порушує умови договору в частині повної та своєчасної оплати орендної плати (рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2017 у справі №904/7998/17, від 26.03.2018 у справі №904/647/18, від 02.10.2018 у справі №904/2872/18, від 07.06.2019 у справі №904/1345/19 стягнуто з відповідача заборгованість з орендної плати за цим договором за попередні періоди). Наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. .

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до Приватного підприємства "СТАЛКЄР" про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 10017,23 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "СТАЛКЄР" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Івана Мазепи, 24, кв. 5, ідентифікаційний код 35537185) на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 3, ідентифікаційний код 37338501) заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 25.06.2016 у розмірі 10 017,23 грн. (десять тисяч сімнадцять грн. 23 коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.09.2020

Суддя О.М. Крижний