ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/8351/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання Давидюк О.Н.,

представників учасників справи:

від позивача: Лихопьок Д.П.,

від відповідача-1: не з`явився,

від відповідача-2: не з`явився,

від скаржника: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Корсак В. А., Євсіков О. О., Попікова О. В.

від 10.06.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив 21", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія"

про стягнення 1274200,01грн.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив 21" (далі - Відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" (далі - Відповідач-2) про стягнення солідарно з відповідачів частини основної заборгованості в розмірі 3000,00 грн та стягнення з Відповідача-2 заборгованості в розмірі 1269200,01 грн.

2. Позов мотивований посиланням на положення пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України щодо повернення суми передплати за договором купівлі-продажу №1074/14.09.15 від 14.09.2015 (далі - Договір) через невиконання Відповідачем-2 умов Договору щодо поставки товару та втрату Позивачем господарської необхідності в його отриманні. При цьому Позивач посилається на забезпечення зобов`язань за укладеним між Позивачем та Відповідачем-1 договором поруки від 14.09.2015 (далі - Договір поруки).

Хід розгляду справи

3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2017, позов задоволений.

4. Постановою Верховного Суду від 18.04.2018 рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції скасовані, справа направлена на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

5. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018 справа передана за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

6. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019, у позові відмовлено повністю, здійснено поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 та стягнуто 1291283,01 грн з Позивача на користь Відповідача-2.

7. На виконання зазначеного рішення Господарського суду Черкаської області видано два накази від 13.09.2019.

Короткий зміст заяви

8. Позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, стосовно обох наказів у справі (далі - Заява).

9. Заява мотивована тим, що з огляду на факт повернення приватним виконавцем на користь Відповідача-2 коштів у сумі 798304,35 грн Позивач і Відповідач-2 уклали угоду від 19.07.2019 про добровільне виконання рішення суду в цій справі, а також договір про відступлення Відповідачем-2 права вимоги щодо залишку боргу в розмірі 573154,39 грн (у тому числі 560594,39 грн основного боргу та 12560,00 грн витрат на проведення експертизи) на користь ОСОБА_1 .

Короткий зміст ухвал суду першої та апеляційної інстанцій

10. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.02.2020 Заяву задоволено повністю, визнано такими, що не підлягають виконанню, накази Господарського суду Черкаської області від 13.09.2019 у справі №904/8351/16 про стягнення з Позивача на користь Відповідача-2: 1291283,01 грн та 12560,00 грн витрат на проведення експертизи у справі.

11. Ухвала мотивована тим, що на час видачі наказів від 13.09.2019 боргове зобов`язання, присуджене до виконання судовим рішенням у справі №904/8351/16, вже не існувало, адже в період між прийняттям рішення Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 про поворот виконання та набуттям ним законної сили 22 серпня 2019 року сторони досягли домовленості щодо добровільного і повного виконання зазначеного судового рішення та виконали його.

12. Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" (далі - Скаржник) подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.02.2020, у задоволенні Заяви відмовити.

13. Щодо обґрунтування права на апеляційне оскарження Скаржник зазначив, що оскаржуваною ухвалою фактично визнана відсутність права Скаржника звернути стягнення відповідно до положень статті 336 Господарського процесуального кодексу України на грошові кошти, які належать особі, що має заборгованість перед боржником у зведеному виконавчому провадженні, підтверджену судовим рішенням, що набрало законної сили.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Скаржника на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.02.2020.

15. Ухвала мотивована тим, що Скаржник не довів належними та допустимими доказами порушення його прав та охоронюваних законом інтересів оскаржуваною ухвалою. За висновком суду апеляційної інстанції, фактичні обставини в їх сукупності свідчать про відсутність очевидного і безумовного зв`язку між оскаржуваною ухвалою та правами, інтересами і (або) обов`язками Скаржника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

16. Скаржник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити до Північного апеляційного господарського суду для продовження апеляційного розгляду.

17. Касаційна скарга мотивована прийняттям оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції з порушенням норм матеріального права - статей 203, 512-514, 517, 599 Цивільного кодексу України, процесуального права - статей 50, 123, 254, 264 Господарського процесуального кодексу України та правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 11.07.2018 у справі №908/1490/17, від 08.08.2019 у справі №911/1677/18, від 05.05.2018 у справі №913/54/16.

18. Скаржник вважає, що він у достатній мірі обґрунтував та підтвердив доказами наявність права апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, а суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки його доводам та безпідставно ухилився від апеляційного розгляду, помилково застосувавши пункт 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

19. На думку Скаржника, ухвалою суду першої інстанції вирішено спір про права Скаржника отримати присуджені судовими рішеннями у справах №925/1243/18, №925/1316/18, №925/1315/18, №925/1239/18 грошові кошти із застосуванням механізму, визначеного статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

20. Крім того, Скаржник зазначає, що при укладенні договору про відступлення права вимоги від 19.07.2019 Відповідач-2 і Позивач намагалися замінити стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена. Скаржник посилається на відсутність доказів виконання зазначеного договору, обтяження на момент його укладення активів Відповідача арештами та заборонами державної виконавчої служби. Також Скаржник зазначає, що надані у справу копії платіжних доручень на загальну суму 798304,35 грн не можуть свідчити про сплату коштів на виконання судового рішення у цій справі, адже в призначенні платежу зазначених платіжних доручень зазначено про їх сплату згідно з ухвалою від 06.07.2018 у справі №712/412/18.

21. Інші учасники справи у встановлений Судом термін відзиви на касаційну скаргу не надали.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

22. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, чинній на момент звернення Заявника з апеляційною скаргою)

Стаття 17. Право на перегляд справи та оскарження судового рішення

1. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. …

Стаття 254. Право апеляційного оскарження

1. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

2. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

3. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Стаття 264. Закриття апеляційного провадження

1. Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: …

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

2. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

23. Суд виходить з того, що згідно з положеннями частини 1 статті 254, пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України особи, які не брали участі у справі, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції лише в тому випадку, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Відтак після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі, суд апеляційної інстанції повинен перш за все з`ясувати наявність чи відсутність вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси, обов`язки зазначеної особи. Встановлення наявності вирішення судом першої інстанції зазначених питань є необхідною передумовою для здійснення апеляційного перегляду судового рішення.

24. Водночас Суд звертає увагу, що оскаржуване незалученою особою судове рішення повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

25. Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема, апеляційної скарги.

26. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Зазначене означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

27. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

28. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 15.05.2020 у справі №904/897/19.

29. З огляду на викладене Суд вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою Скаржника, оскільки він не є учасником справи, а питання щодо його прав (інтересів, обов`язків) суд не вирішував.

30. При цьому Суд враховує, що у мотивувальній та резолютивній частинах оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні висновки про права, інтереси та (або) обов`язки Скаржника.

31. Водночас з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини, Скаржник не є учасником правовідносин, які виникли між сторонами у справі як на підставі Договору купівлі-продажу і Договору поруки, так і у зв`язку з виконанням рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017, на поворот виконання якого видані відповідні накази від 13.09.2019.

32. Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що фактично Скаржник, який не є учасником спірних правовідносин, посилаючись на своє порушене право, не погоджується зі способом та домовленістю сторін цієї справи щодо виконання ними рішення Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 у частині повороту виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2017.

33. На думку Суду, суд апеляційної інстанції слушно зазначив, що у виконавчому провадженні в межах цієї справи правовідносини щодо повороту виконання судового рішення виникли між Позивачем і Відповідачем-2, а зведене виконавче провадження №59390027 стосується Скаржника і Відповідача-2. Скаржник без будь-якого правового обґрунтування надає собі переважне право на отримання коштів від Відповідача-2 у рахунок погашення заборгованості за судовими рішеннями у справах №925/1243/18, №925/1316/18, №925/1315/18, №925/1239/18 під час зведеного виконавчого провадження №59390027, боржником у яких є Відповідач-2.

34. Отже, доводи Скаржника, що повернуті Позивачем на підставі укладених сторонами угод від 19.07.2019 кошти могли б бути використані Відповідачем-2 на погашення боргу перед Скаржником у межах виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні №59390027, є виключно його припущеннями.

35. З огляду на викладене Суд відхиляє доводи Скаржника, що ухвалою суду першої інстанції вирішено спір про його право отримати присуджені судовими рішеннями у справах №925/1243/18, №925/1316/18, №925/1315/18, №925/1239/18 грошові кошти із застосуванням механізму, визначеного статтею 336 Господарського процесуального кодексу України. З огляду на зміст ухвали Господарського суду Черкаської області від 13.02.2020 зазначене питання не розглядалось і не вирішувалось під час її постановлення.

36. Відтак Суд вважає безпідставним твердження Скаржника про те, що він у достатній мірі обґрунтував та підтвердив доказами наявність права апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, а суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки його доводам та безпідставно ухилився від апеляційного розгляду, помилково застосувавши пункт 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

37. Зважаючи на відсутність вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки Скаржника, він не є суб`єктом оскарження в розумінні статті 254 Господарського процесуального кодексу України. Тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заявника на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

38. Водночас оскільки суд апеляційної інстанції не здійснював апеляційний перегляд ухвали Господарського суду Черкаської області від 13.02.2020 по суті, Суд не приймає до уваги аргументи скаржника щодо безпідставності задоволення Заяви та визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, у тому числі посилання на порушення судами норм матеріального права та неврахування висновків Верховного Суду, наведених у постановах від 11.07.2018 у справі №908/1490/17, від 08.08.2019 у справі №911/1677/18, від 05.05.2018 у справі №913/54/16.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Звертаючись з касаційною скаргою, Скаржник не спростував висновки суду апеляційної інстанції та не довів неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

40. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги та залишення без змін ухвали суду апеляційної інстанції.

Судові витрати

41. Понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №904/8351/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Ткач