ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"15" вересня 2020 р.м. Одеса № 916/2655/20
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,
розглянувши матеріали вх.№ 2749/20 від 11.09.2020
за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса;
до відповідача: Департаменту міського господарства Одеської міської ради
про визнання недійсним та скасування свідоцтва про права власності, визнання права власності
Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеса звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, в якому просить:
- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 17.11.2011 серії 3-2912 на складові частини об`єкти нерухомого майна по вул. Світанку, 47 в м. Одеса, видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетивчного комплексу Одеської міської ради;
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Позивачем не зазначено власної офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, а також номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача.
Згідно з п. 8 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Такої інформації позивачем не надано.
П.2 ч.1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:
1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;
2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 1 ст. 172 ГПК України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Однак, позивачем не надано доказів направлення відповідачеві позовних матеріалів.
Щодо сплати судового збору позивач вказує, що, будучи бюджетною державною військовою установою, не маючи коштів на рахунку за призначенням на оплату судових витрат, на даний час не має можливості сплатити судовий збір за подачу такого позову, просить відстрочити оплату судового збору до ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Враховуючи положення ст.129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.
Таким чином, положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви з підстав викладених в клопотанні поданому позивачем.
З урахуванням вказаного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.
Позивачем заявлено немайнову вимогу про визнання недійсним та скасування свідоцтва, а також майнову вимогу про визнання права власності.
Предметом майнової вимоги є визнання права власності на складові частини об`єкта нерухомого майна.
Статтею 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Згідно з частиною 1 статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.
Пунктом 2 частини 1 статті 163 ГПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.
Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у сумі - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням вказаного, суд також звертає увагу позивача на те, що позовна заява відповідно до п.3 ч.3 ст. 162 ГПК України повинна містити зазначення ціни позову.
Позивачем не надано відомостей щодо ціни позову, яка відповідно до вимог ст. 163 ГПК України визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.
При цьому, суд позбавлений можливості самостійно встановити вартість майна, про визнання права власності якого заявлено вимогу.
Отже, позивач має також вказати ціну позову та сплатити судовий збір за майнову вимогу у розмірі 1,5% від ціни позову (вартості майна), а також судовий збір за немайнову вимогу у розмірі 2102,00 грн.
Також суд звертає увагу на те, що позивачем зазначено Кабінет Міністрів України, Міністерство оборони України та Військову прокуратуру Одеського гарнізону Південного регіону України в якості третіх осіб.
Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.
Отже, суд пропонує позивачеві надати відповідні клопотання щодо залучення вказаних осіб в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору із обгрунтуванням того, як рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.
Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Отже з урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ст.ст., 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд
1. Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса (вх.№2749/20 від 11.09.2020) залишити без руху.
2. Клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.
3. Встановити Квартирно-експлуатаційному відділу м.Одеса строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви (вх.№2749/20 від 11.09.2020) протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду:
- відомостей щодо офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача;
- відомостей щодо номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача;
- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
- доказів відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення;
- зазначення ціни позову;
- доказів оплати судового збору у розмірі 1,5% від ціни позову (вартості майна), а також 2102,00 грн. за немайнову вимогу.
4. Запропонувати позивачеві надати відповідні клопотання щодо залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору із обгрунтуванням того, як рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.
5. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала набрала законної сили 15.09.2020 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Волков