ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. Справа№ 910/12257/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від ОСОБА_1 : Подольський В.О. - довіреність №2199 від 06.11.2018

від Служби безпеки України: Ярко О.Ю. - довіреність №22/289-Д від 10.09.19

Асадчий В.О. - довіреність №22/274-Д від 10.09.19

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року

у справі № 910/12257/13 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі №910/12257/13 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді:Отрюх Б.В., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі № 910/12257/13 залишено без руху у зв`язку з неподанням документів, які підтверджують відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів кредиторам та учасникам провадження у справі та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали, але не менший, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

27.07.2020 року, згідно відмітки канцелярії, скаржником на виконання ухвали суду від 27.04.2020 року надано докази направлення учасникам провадження у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 року справу №910/12257/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 18.08.2020 року вказаною колегією суддів поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі №910/12257/13, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 10.09.2020 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Представник скаржника в судовому засіданні 10.09.2020 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представники СБУ в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники боржника в судове засідання не з`явились, подавши до його початку клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представники інших учасників провадження у справі не з`явились, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

10.09.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у даній справі - залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою господарського суду міста Києва від 16.04.2014 року, перебуває справа №910/12257/13 про банкрутство ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест", провадження в якій порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.2013 року за заявою ОСОБА_1 .

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва в рамках справи №910/12257/13 із заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 15.11.2019 року.

Одночасно з позовною заявою заявником подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- накласти арешт на цілісний майновий комплекс, який складається з 78% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесу будівництва недобудованого житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_1 та 100% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованих вбудовано-прибудованих торговельних і офісних приміщень та автомобільного паркінгу, розташованих за будівельною адресою : АДРЕСА_1;

- заборонити ліквідатору банкрута ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" (ідентифікаційний номер 32799609) передачу цілісного майнового комплексу, який складається з 78% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесу будівництва недобудованого житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_1 та 100% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованих вбудовано-прибудованих торговельних і офісних приміщень та автомобільного паркінгу, розташованих за будівельною адресою : АДРЕСА_1, переможцю аукціону з продажу майна ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" (ідентифікаційний номер 32799609), який відбувся 15.11.2019 року, або вчиняти інші дії щодо володіння, користування, розпорядження майном переможцем аукціону.

За наслідками розгляду поданої ініціюючим кредитором заяви, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі №910/12257/13 у її задоволенні відмовлено повністю у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної заявником ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та погоджується з висновками місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заборона відповідачу вчиняти певні дії, як процесуальний захід забезпечення позову, має на меті обмежити активну поведінку особи, щодо якої вживається такий захід, шляхом встановлення судом певного зобов`язання особи, яке виникає безпосередньо з відповідного процесуального документа (ухвали суду про забезпечення позову) та покликане забезпечити ефективний захист, поновлення порушених прав позивача.

При цьому, згідно ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Також не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру (ч. 12 ст. 137 ГПК України).

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Водночас, саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Так, в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на існування реальної загрози незаконного відчуження нерухомого майна, що може вплинути на права кредиторів у справі, а невжиття заходів забезпечення позову ускладнить ефективне поновлення порушених прав та інтересів учасників провадження у справі, в тому числі позивача.

На підтвердження викладених обставин кредитором разом з позовною заявою надано суду: копію повідомлення від 19.11.2019 року, копію листа від 10.10.2019 року з доказами направлення, копію повідомлення від 11.10.2019 року, копію листа від 15.10.2019 року з доказами направлення, копію повідомлення від 16.10.2019 року, копію листа від 28.10.2019 року з доказами направлення, копію листа від 14.11.2019 року з доказами відправлення, копію електронного листа від 14.11.2019 року.

Разом з тим, з матеріалів справи №910/12257/13, яка була направлена на адресу Північного апеляційного господарського суду супровідним листом від 05.08.2020 року №910/12257/13/5065/2020 (справа у 41 томі та 2 томах матеріалів оскарження) разом з апеляційною скаргою Служби безпеки України на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.07.2020 року та станом на 10.09.2020 року перебуває у провадженні колегії суддів під головуванням судді Остапенка О.М., вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 року у даній справі задоволено частково заяву Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Аквамарин-1", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову та заборонено ліквідатору банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" (ідентифікаційний код 150; 03150, м. Київ, вул. Предславинська, 31/11, приміщення 84) передачу цілісного майнового комплексу, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будь-яким третім особам до закінчення розгляду спору по суті.

Вказана постанова набрала законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскаржена не була, а відтак є чинною.

Колегією суддів встановлено, що майно, яке ліквідатору ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" заборонено передавати будь-яким третім особам до закінчення розгляду спору по суті згідно вищенаведеної постанови, та майно, стосовно якого просить вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 у поданій ним заяві, є тим самим майном ЦМК ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест", а вимоги заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 є тотожними вимогам заяви ОК "ЖБК "Аквамарин-1", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за фактично ідентичних обставин оскарження згаданими особами результатів аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 15.11.2019 року.

Тобто у вищенаведеній постанові судом апеляційної інстанції було розглянуто аналогічну заяву про вжиття заходів забезпечення позову, подану іншими учасниками провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що постанову апеляційного господарського суду від 06.07.2020 року у справі №910/12257/13 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову було прийнято вже після винесення оскаржуваної ОСОБА_1 ухвали господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року, то в даному випадку колегія суддів не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які йдеться у заяві ОСОБА_1 , оскільки станом на дату перегляду даної ухвали в апеляційному порядку (10.09.2020 року) повторне вжиття аналогічних заходів не призведе до очікуваних результатів та до захисту прав та охоронюваних інтересів заявника, за захистом яких останній звернувся до суду, а отже є недоцільним з огляду на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про вжиття таких самих заходів забезпечення позову.

Більш того, заявником у поданій заяві не наведено нових обґрунтувань, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. А також не доведено належними доказами існування наявності тих обставин, які в майбутньому ускладнять виконання рішення в разі задоволення заяви про визнання результатів аукціону недійсними.

За висновками колегії суддів, матеріали заяви про забезпечення позову не містять також доказів вчинення переможцями аукціонів активних дій, спрямованих на відчуження майна.

Відтак, подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб та імовірності відчуження майна в разі їх невжиття.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі №910/12257/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі №910/12257/13 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 15.09.2020 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх