ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. м.Київ Справа№ 910/1596/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко А.І.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 15.09.2020 року у справі №910/1596/20 (в матеріалах справи).

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020, повний текст якого складено 03.04.2020

у справі №910/1596/20 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

про стягнення 18 382,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі-відповідач) 18 382,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 13.03.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Volkswagen Caddy", тому позивачем відповідно до положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen Tuoreg", водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована у відповідача, позивачем було направлено останньому вимогу про сплату страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму, позивач звернувся до господарського суду з позовом та просить стягнути вказану суму в судовому порядку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обставин, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх вимог - вартості відновлювального ремонту автомобіля "Volkswagen Tuoreg", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі 35 760,00 грн, а відтак і не довів обставин наявності у відповідача обов`язку зі сплати на його користь страхового відшкодування в частинні 18 380,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права (ст.ст.13, 42, 73, 74, 76, 77, 86, 161, 165 ГПК України), а також прийняте без дослідження всіх обставин справи, які мають значення для вирішення справи по суті (не досліджено матеріалів справи щодо необхідності застосування фізичного зносу). Крім того судом першої інстанції проігноровано норми ст.129 Конституції України, ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі стверджує, що відповідачем не надано жодного документа на підтвердження законності та правомірності нарахування зносу, а судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не визначено який коефіцієнт фізичного зносу підлягає до застосування та якими доказами, наявними в матеріалах справи, це підтверджується.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.05.2020, справу №910/1596/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала В.В., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 залишено без руху.

27.05.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків у відповідності до вищезазначеної ухвали суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20; розгляд апеляційної скарги товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

У період з 30.06.2020 по 31.07.2020 головуючий суддя - Яковлєв М.Л. перебував у щорічній основній відпустці.

30.06.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 розгляд апеляційної скарги товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 призначено на 18.08.2020 о 10:40 год. та запропоновано учасникам справи надати суду свої міркування щодо доцільності проведення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи.

У зв`язку з перебуванням судді Куксова В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/2452/20 від 11.08.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1596/20.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №910/1596/20, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 11.08.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2020 апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Алданова С.О., а також розгляд апеляційної скарги товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 ухвалено здійснювати у раніше призначеному судовому засіданні 18.08.2020 о 10:40 год.

17.08.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли пояснення, в яких останні просить задовольнити апеляційну скаргу, а також вказує про відсутність правових підстав для призначення судової авто товарознавчої експертизи у даній справі.

18.08.2020 в судове засіданні з`явився представник відповідача, проте позивач наданим йому процесуальним правом не скористався та у судове засідання не з`явився, своїх представників не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у даному судовому засіданні вказала на неотримання надісланих позивачем до суду письмових пояснень.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2020 розгляд апеляційної скарги товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 відкладено на 15.09.2020 о 09:30 год.

10.09.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представник товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі №910/1596/20 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2020 клопотання представника Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; повідомлено, що судове засідання по справі №910/1596/20 у режимі відеоконференції відбудеться 15.09.2020 о 09:30 в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А. (зал судових засідань № 16 поверх); попереджено сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву; зобов`язано представника товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" подати скановані копії документів, що посвідчують його особу для встановлення повноважень, засвідчених електронним цифровим підписом, за один робочий день до проведення судового засідання; доведено до відома сторін, що відеоконференція буде проведена за допомогою додатку EASYCON, який може бути встановлений за веб-посиланням https://easycon.com.ua; попереджено представника товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", що відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участі сторін поза межами приміщення суду, він зобов`язаний зайти та авторизуватися в Системі "EasyCon" за 10 хвилин до початку судового засідання.

11.09.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких просить долучити до матеріалів справи в підтвердження власної правової позиції аварійний сертифікат №976Е автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 10.09.2020.

15.05.2020 в судове засіданні з`явився представник відповідача. Проте представник позивача з технічних причин не зміг приєднатися до відеоконфернції (не вдалося встановити з`єднання), про що складено секретарем судового засідання відповідну довідку. При цьому, в телефонному режимі не заперечувала щодо продовження розгляду справи без її участі та підтримала доводи викладенні в апеляційній скарзі.

Враховуючи зазначене вище та положення ст.197 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи здійснити за відсутності позивача.

Представник відповідача у даному судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та підтримав доводи викладенні у відзиві.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20.03.2018 між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Амедіагруп» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту об`єктом страхування, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме: автомобілем марки "Volkswagen Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

13.03.2019 за участі застрахованого автомобіля марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Volkswagen Tuoreg» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 сталася ДТП.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 13.03.2019 ОСОБА_2 визнала свою вину у здійсненні ДТП.

У зв`язку з пошкодженням у ДТП застрахованого автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Амедіагруп» звернулось 14.03.2019 до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Згідно рахунку-фактури №14/3 від 14.03.2019 вартість відновлювального ремонту становить 35 760,00 грн.

Позивач страховим актом №СТ/19/0081 від 22.03.2019 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у розмірі 35 760,00 грн страховим випадком, виплата якого позивачем підтверджується платіжним дорученням №126 від 22.03.2019.

Як свідчать матеріали справи, на час скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «Volkswagen Tuoreg», була застрахована у відповідача згідно полісу №АМ/9207080, франшиза 0,00 грн.

Таким чином, оскільки на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача, останній відповідно до ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

09.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою №03/1135 про виплату страхового відшкодування у розмірі 35 760,00 грн.

Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу лише на суму 17 378,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №33206 від 26.07.2019.

З урахуванням викладеного та оскільки неоплачена відповідачем сума страхового відшкодування становить 18 382, 00 грн, позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану суму.

В свою чергу, відповідач заперечує проти розміру страхового відшкодування та вказує на те, що позивачем при виплаті страхового відшкодування не було враховано коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обґрунтованості підстав на які він посилається заявляючи свої позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів регулюється положеннями Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

Згідно з п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частина перша статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

При цьому, проведення оцінки розміру завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнта фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 № 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 за № 1074/8395.

Відповідно до пункту 1.6 Методики строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Згідно з пунктом 7.38 Методики значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчить наявна копія свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску автомобіля - 2011.

Тобто, на момент ДТП строк його експлуатації перевищував строк, встановлений пунктом 7.38 Методики, згідно з яким значення коефіцієнту фізичного зносу дорівнює нулю.

Даний факт позивачем не спростовано належними та допустимими доказами.

У відповідності до п.8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс х (1- Ез), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Таким чином, якщо для відновлення пошкодженого транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

З огляду на що, вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ, що підлягає відшкодуванню відповідачем має визначатися виходячи з вартості запасних частин, які підлягають заміні під час відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнту їх зносу, оскільки загальний термін експлуатації вказаного автомобіля перевищує 7 років, з додаванням до визначеної суми вартості ремонтно-відновлювальних робіт та витратних матеріалів.

Як свідчать матеріали справи, розрахунок страхового відшкодування було здійснено позивачем на підставі рахунку-фактури Фізичної особи-підприємця Ямського В.В. №14 від 14.03.2019, яким безпосередньо здійснювався відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким визначено вартість ремонту автомобіля без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу на запчастини, що підлягають заміні. Відповідно до цього рахунку-фактури вартість ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин, які бралися за основу при визначені страхового відшкодування, становлять 35 760,00 грн.

За таких обставин, пред`явлення позивачем до відповідача (страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

При цьому, позивачем не надано свого розрахунку страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

В свою чергу, з метою спростування позовних вимог відповідачем було подано до суду першої інстанції розрахунок страхового відшкодування та відповідно до страхового акту №UA060/L01/03 розмір збитку з урахування коефіцієнту зносу (0,7) становить 17 378,00 грн.

Крім того, з метою дотримання засад рівності, змагальності та процесуальних прав учасників справи, закріплених у ст.ст.7, 13, 42 ГПК України, судом апеляційної інстанції ухвалою від 04.08.2020 призначив дану справу до розгляду з викликом учасників справи, а також визнав за необхідне для встановлення фактичних обставин справи, які входять до предмета доказування, запропонувати учасникам справи надати суду свої міркування щодо доцільності проведення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення дійсної вартості відновлювального ремонту - автомобіля марки "Volkswagen Tuoreg", реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 13.03.2019, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Однак, позивач в письмових поясненнях фактично заперечив проти проведення у даній справи судової експертизи та не скористався наданим судом апеляційної інстанції правом на подання свого розрахунку страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

В той же час, відповідач скористався своїм правом та надав суду в підтвердження власної правової позиції аварійний сертифікат №976Е автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 10.09.2020, відповідно до якого значення коефіцієнту фізичного зносу складових вказаного автомобіля складає 0,7.

Відтак, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення ст.ст.13, 74,76-79, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на недоведеність обґрунтованості підстав на які посилається позивач заявляючи свої позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у справі №910/1596/20 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант".

4.Матеріали справи №910/1596/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 17.09.2020.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді А.І. Тищенко

Є.Ю. Шаптала