РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2020Справа № 910/8724/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон КРС»

про стягнення 85 500,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон КРС» про стягнення 85 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 21-02-20/06 від 21.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8724/20 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.07.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

У своїй заяві про збільшення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 100 010,31 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява позивача відповідає вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв вказану заяву до розгляду, у зв`язку із чим, розгляд справи здійснюється у редакції вимог заяви про збільшення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 24.06.2020, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 24.06.2020 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Отже, у відповідності до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оріон КРС» (продавець, відповідач) укладений договір поставки (надалі - договір) умовами якого передбачено, що продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Найменування, одиниці виміру, загальна кількість, строк поставки та ціна товару, що підлягає поставці за цим договором, визначаються в Специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору, за відсутності Специфікації - в накладній на товар (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору ціни на товар, який поставляється, визначаються сторонами у відповідних Специфікаціях на товар/накладних на товар або у рахунку-фактурі, в національній грошовій одиниці України - гривні.

Покупець зобов`язаний здійснити оплату за поставлений товар протягом 21 банківських днів з дати поставки товару (п. 5.2. договору).

Цей договір набуває чинності з дати підписання та скріплення його печатками Сторін. Строк дії даного договору до 31.12.2020р. (п. 9.1. договору).

13.02.2020 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 550 на суму 29 020,62 грн.

Позивач частково оплатив виставлений рахунок в сумі 14 520,31 грн., що вбачається з платіжного доручення № 47145 від 11.03.2020.

Специфікацією № 1 від 21.02.2020 до договору сторони погодили поставку товару на суму 171 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 Специфікації № 1 до Договору оплата товару по даній Специфікації здійснюється в наступному порядку:

- 50% від загальної суми товару по цій Специфікації у вигляді передплати (авансового платежу);

- залишок в розмірі 50% від загальної суми товару по цій Специфікації - у строк не пізніше 21 календарних днів дати поставки товару.

Доставка товару здійснюється за рахунок продавця за адресою: 09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Офіцерська, 1, у термін не пізніше 30 календарних днів від дати здійснення покупцем авансового платежу, згідно п. 3 даної Специфікації (п. 4 Специфікації № 1 до договору).

Для оплати товару за Специфікацією № 1 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 598 від 19.02.2020.

На виконання умов договору, позивач оплатив рахунок № 598 в сумі 85 500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 47322 від 19.03.2020.

18.03.2020 відповідач надав позивачу гарантійний лист на поставку товару в якому зазначив про поставку товару протягом 1-2 дні з моменту отримання попередньої оплати в розмірі 50% від загальної кількості товару.

Проте, відповідач в порушення умов договору не поставив позивачу товар вказаний в рахунках № 550 від 13.02.2020, № 598 від 19.02.2020 на загальну суму 200 020,62 грн.

Натомість позивач виконав свої зобов`язання по авансовим платежам на суму 100 010,31 грн.

25.03.2020 відповідач надав позивачу гарантійний лист № 98 в якому зазначив, що зобов`язується повернути кошти сплачені за непоставлений товар.

26.05.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією № 02.00324.20.2.12 про повернення коштів. Претензія направлена відповідачу 28.05.2020, що підтверджується копією фіскального чеку та опису вкладення в цінний лист.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору поставку оплаченого позивачем товару на суму 100 010,31 грн. не здійснив, попередньої оплати на вимогу позивача не повернув, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 100 010,31 грн. невикористаної попередньої оплати за товар.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 662, 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання умов договору на підставі рахунків № 550 та №598, згідно із платіжним дорученням №47145 від 11.03.2020 та № 47322 від 19.03.2020, позивач перерахував на користь відповідача попередню оплату в загальному розмірі 100 010, 31 грн.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

В свою чергу відповідач не поставив позивачу товар зазначений у рахунках на оплату №№ 550, 598.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Позивач звертався до позивача з претензією № 02.00324.20.2.12 від 26.05.2020 про повернення суми попередньої оплати.

Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, суму попередньої оплати позивачу не повернув.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, оскільки в матеріалах справи відсутні від відповідача належні та достатні докази поставки відповідачем товару визначеного у рахунках №№ 550, 598, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав для повернення суми попередньої оплати у розмірі 100 010,31 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «Маревен Фуд Європа» про стягнення заборгованості у розмірі 100 010,31 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон КРС» (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, 1/27, ідентифікаційний код 31812335) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» (09113, Київська область, м. Біла Церква, вулиця Офіцерська, 1, ідентифікаційний код 35591588) заборгованість у розмірі 100 010,31 та судовий збір у сумі 2 102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення:11.09.2020

Суддя О.В. Гулевець