РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2020Справа № 910/6615/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тигрес»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова Аптека»

про стягнення 32403,12 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу та санкцій за договором поставки №ТР17-8 від 02.03.2017, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань оплатити поставлений йому товар.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та згадувалася у доданих до позову документах, що були додані до матеріалів справи.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

З залучених до матеріалів справи листів, у яких Відповідачу направлялися копії ухвал, убачається, що один з даних листів було суду повернуто поштою у зв`язку з тим, що працівникам пошти не вдалося його вручити Відповідачу за вказаною ним самим у ЄДР адресою місцезнаходження. Натомість, інший лист Відповідач отримав ще 29.05.2020.

Отже, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, але відзиву не подав.

При цьому, враховано, що до суду не надходили передбачені п. 4 Прикінцевих положень ГПК України заяви про поновлення або продовження процесуальних строків.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору № ТР17-8 від 02.03.2017 (далі - Договір) Позивачем поставлявся Відповідачу протягом серпня 2019 року - січня 2020 року обумовлений Договором товар, що підтверджується залученими до справи видатковими накладними (повний перелік наведено у позові), які містять підписи представників сторін, скріплені печатками, та натомість, зауважень не містять, тому приймаються судом, як докази, на підтвердження кількості та вартості поставленого товару, і відповідності поставленого товару умовами Договору.

Чинність Договору наразі презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

У встановлений Договором строк (розділ 4 Договору) Відповідач за отриманий товар повністю не розрахувався; матеріали справи не містять доказів протилежного, і також не містять доказів наявності у Відповідача претензій по кількості, якості та/або комплектності поставленого Позивачем та описаного у наведених вище накладних товару.

Правом на судовий захист Відповідач не скористався, та обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував; досудову вимогу Позивача, надіслану засобами поштового зв`язку (копії у справі), Відповідач не задовольнив.

Наявність у Відповідача не погашеної заборгованості в сумі 31112,88 грн. за поставлений по Договору товар Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована; розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим; тому позовні вимоги про стягнення 31112,88 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені на підставі п. 8.2 Договору, ст.ст. 546, 549 ЦК України;

- втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок пені, втрат від інфляції та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, а саме, оскільки розраховані Позивачем суми не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування, а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 901,08 грн. пені, 248,90 грн. втрат від інфляції та 140,26 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Понесені Позивачем судові витрати, у які ним включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова Аптека» (вул. Івана Мазепи, 3-Б, офіс 197, м. Київ, 01010; ідентифікаційний код 35370779) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тигрес» (вул. Перемоги, 25, с. Липини, Луцький район, Волинська область, 45601) 31112 (тридцять одну тисячу сто дванадцять) грн. 88 коп. заборгованості, 901 (дев`ятсот одну) грн. 08 коп. пені, 248 (двісті сорок вісім) грн. 90 коп. втрат від інфляції, 140 (сто сорок) грн. 26 коп. 3% річних, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків