ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2020р. Справа №905/796/20

за позовом Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції, м.Маріуполь

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державна екологічна інспекція у Донецькій області, м.Костянтинівка

про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 147860,64 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

прокурор: Хряк О.О.

В засіданні суду брали участь:

1. Стислий зміст позовних вимог:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції, м.Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь, про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 147860,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 посилається на порушення відповідачем водного законодавства в частині здійснення скиду зворотних вод з водовипусків з перевищенням затверджених допустимих концентрацій забруднюючих речовин, передбачених дозволом на спеціальне водокористування.

2. Стислий зміст відзиву відповідача.

Відповідач вважає, що у позові не наведено достатніх підстав для представництва прокурора з наступних підстав.

- обставини дотримання прокурором встановленої статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду спору за позовом прокурора;

- у позовній заяві прокурор зазначає про те, що Державна Азовська морська екологічна інспекція у листі вих. № 3/01-21/427 повідомила про неможливість самостійного звернення до суду через обмежене фінансування на сплату судового збору та просила місцеву прокуратуру звернутися з позовом до суду в інтересах держави. При цьому, жодних доказів про недостатність фінансування Державної Азовської морської екологічної інспекції, що не дозволяє сплатити судовий збір, прокурором не надано, а тому законність і обґрунтованість такого представництва під сумнівом і має бути оцінена судом.

Що стосується позовних вимог про стягнення збитків, відповідач посилається на наступні обставини.

- на підтвердження своїх позовних вимог інспекція надає суду розрахунок шкоди, заподіяної природному середовищу р. Кальчик та р. Кальміус в результаті скиду зворотних вод з водовипусків №1, №2, №3, №4 ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» за період з 06.06.2019 року по 04.09.2019 року на суму 147860,64 грн., проте до позову не додані ані акти відбору проб, а ні протоколи вимірювань показників складу та властивості вод;

- п.1.7 Методики № 389 визначені поняття гранічно-допустимих скидів (ГДС) і гранічно-допустимої концентрації (ГДК). Так, ГДС це маса речовини в оборотній воді, яка є максимально допустимою для відведення за встановленим режимом для цього пункту водного об`єкта за одиницю часу, а ГДК це встановлений рівень концентрації речовини у воді, вище якого вода вважається непридатною для конкретних цілей водокористування. Відповідач вважає, що ГДК і ГДС відповідно до методики № 389 - це різні, не зв`язані між собою поняття. ГДС вимірюється в грамах на годину, а ГДК в міліграмах на метр кубічний. Тобто ці величини вимірюються різними одиницями виміру, які не слід ототожнювати і як наслідок перераховувати одну величину в іншу. Таким чином, згідно з Методикою № 389, необхідною умовою здійснення відповідного розрахунку є встановлення факту перевищення встановленого нормативу ГДС. В іншому випадку відсутні підстави для застосування методики №389 і формули №12;

- прокурор навмисно пропускає в поясненнях той факт, що для розрахунку Мі також необхідно мати показник - Оі, тобто фактичні витрати зворотних вод, що вимірюються в м.куб. / год. Але ні лабораторія ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА», ні лабораторія інспекції не атестовані на визначення цього параметра і не мають необхідного обладнання для його вимірювання. У зв`язку з цим, відповідач стверджує про те, що без показника фактичного обсягу скидання води неможливо отримати показник Мі - масу наднормативного скидання і-ї речовини у водний об`єкт із зворотними водами, а тому, не маючи показника Мі - неможливо розрахувати розмір збитків, завданих водним об`єктам в результаті скидання забруднюючих речовин із зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС;

- положення Методики №389 при здійсненні відповідного розрахунку можна застосовувати тільки при встановленні факту перевищення ГДС, проте факт перевищення ГДС інспекцією встановлено не було. Отже, розрахунок збитків, заподіяних скиданням комбінатом зворотних вод з водовипусків » №1, № 2, № 3, № 4 в період з 06.06.2019 року по 04.09.2019 року не має під собою правових підстав;

- з позову не вбачається скільки разів були відібрані проби води з моменту встановлення факту скиду зворотних вод з перевищенням нормативів ГДС до повного його припинення. Тобто, висновки позивача, про перевищення нормативів гранично - допустимого скидання забруднюючих речовин зроблені на підставі недостовірних даних про фактичні концентрації;

- у позові не зазначено, в якому саме місці здійснювався відбір проб води. Величини ГДС речовин визначаються і встановлюються, як правило, для кожного із сукупності випусків зворотних вод, пов`язаних єдністю водного об`єкта (тобто за басейновим принципом), з урахуванням оптимального розподілу його асимілюючої спроможності;

- в актах відбору проб не вказані точки відбору проб, немає прив`язки до місцевості, як того вимагає паспорт відбору проб, не зазначена глибина, на якій здійснювався відбір, тому аргументи позивача не можуть враховуватися як допустимий доказ. Таким чином, керуючись п.7.1 Методики №389 розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок скидання забруднюючих речовин із зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС неможливо провести в зв`язку з тим, що прокурором не доведено факт забруднення саме в контрольних створах;

- посилання позивача на те, що працівники ІТРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» були притягнуті до адміністративної відповідальності не може бути прийнято до уваги.

Крім того, відповідачем надано контррозрахунок збитків, згідно з яким сума останніх складає 62075,32 грн.

3. Стислий зміст відповіді позивача на відзив.

- щодо позовних вимог про стягнення збитків прокурор зазначив, що представниками відділу інструментально-лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції у присутності уповноваженого представника ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» був здійснений відбір проб зворотних вод та поверхневих вод р. Кальчик, р. Кальміус, про що складено акти відбору проб від 06.06.2019 р. №17, від 29.08.2019 р. № 23, підписані представником відповідача без зауважень щодо процедури відбору та щодо дотримання норм законодавства;

- на підставі відбору разових проб на водовипусках ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» у період з 06.06.2019 р. по 04.09.2019 р. були отримані дані аналізів відділу інструментально-лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції. На підставі актів відбору проб відділом інструментально-лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції складено протоколи вимірювання показників складу та властивостей вод від 11.06.2019 р. № 17, від 03.09.2019 р. №23, від 09.09.2019 р. №27;

- інструментально-лабораторні методи контролю вбачають проведення вимірювань вмісту забруднюючих речовин уповноваженими лабораторіями відповідно до діючих нормативних документів, про що зазначено у пункті 2.3 цієї Методики. Інструментально-лабораторні вимірювання вмісту забруднюючих речовин проводяться відповідно методик виконання вимірювань, допущених до використання та наведених у «Тимчасовому переліку методик вимірювань, допущених до використання уповноваженими територіальними та міжрегіональними територіальними органами Держекоінспекції;

- вміст забруднюючих речовин згідно нормативних документів вимірюється виключно в мг/дм3. Для розрахунків маси наднормативного скиду забруднюючої речовини (формула 1 пункту 5.1. Методики) державними інспекторами Державної Азовської морської екологічної інспекції використовувалась середня фактична концентрація забруднюючої речовини у зворотних водах (яка розраховується за формулою: Сіф=(Сіп1+ СіП2+ Сіпз)/п), та порівнювалась із затвердженою гранично допустимою концентрацією забруднюючої речовини, яка є нормативом гранично допустимого скиду (ГДС) речовин з випусків № 1,2,3,4 відповідача. Тобто в розрахунках шкоди державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря використовувалась середня фактична концентрація, а не гранично допустима концентрація (ГДК).

- у Дозволі на спеціальне водокористування первинними даними є затверджена гранично допустима концентрація в мг/дмЗ. Гранично допустимий скид в грамах на годину визначається як добуток максимальної годинної витрати зворотніх вод в мЗ/год. на затверджену гранично допустиму концентрацію забруднюючої речовини ( г/мЗ=мг/дмЗ): ГДС = qхСгдс.

- 19.09.2019 р. на адресу Державної Азовської морської екологічної інспекції надійшла довідка від 18.09.2019р. №39/640 ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА», щодо об`ємів скиду стічних вод по водовипускам 1-4 за період з 01.06.2019 по 31.08.2019, а також довідка від 16.10.2019 р. № 39/724 щодо об`ємів скиду стічних вод по водовипускам 1-4 за період з 01.09.2019р. по 30.09.2019р. Оскільки вихідні данні, які були надані ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» вимірювались у тис.м3/місяць, останні, шляхом математичних розрахунків були переведені у м3/год. (Qіф)/;

- припис до акту перевірки № 42 від 30.05.-12.06.2019 р., ані припис до акту № 96 від 28.08.-06.09.2019 р. ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» не оскаржувались, що свідчить про визнання суб`єктом господарювання наявності порушення природоохоронного законодавства у вигляді перевищення затверджених нормативів ГДС.

4. Стислий зміст правової позиції третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

- прокурором доведено у повному обсязі факт перевищення нормативу гранично допустимого скидання забруднюючих речовин відповідачем у період з 06.06.2019р. - по 04.09.2019р.,

- твердженнями щодо неможливості розрахунку Qіф позивач вводить суд в оману, намагаючись уникнути порушення законодавства;

- вміст забруднюючих речовин згідно нормативних документів вимірюється виключно в мг/дм3. Для скидів зворотних вод нормується затверджена гранично допустима концентрація. У Дозволі на спеціальне водокористування первинними даними є затверджена гранично допустима концентрація в мг/дмЗ. Гранично допустимий скид в грамах на годину визначається як добуток максимальної годинної витрати зворотних вод в мЗ/год. на затверджену гранично допустиму концентрацію забруднюючої речовини ( г/мЗ=мг/дмЗ):ГДС = цхСгдс. Наприклад: ГДС для азоту амонійного: Фактичний скид г/год. (згідно дозволу на спецводокорисгування відповідача 3591,96 г/год.)*граничні допустимі концентрації мг/дмЗ (згідно на спецводокорисгування відповідача 2 мг/дмЗ)=ГДС, г/год. (згідно дозволу на спецводокорисгування відповідача 6412,6 г/год.)

Таким чином, третя особа пояснила, що затверджена гранично допустима концентрація і гранично допустимий скид (ГДС) є пов`язаними між собою нормативами гранично допустимого скиду речовин і застосування формули 1 та 12 Методики цілком обґрунтовано.

- з приводу періоду, який було використано для розрахунку розміру збитків, третя особа пояснила, що пунктом 2.4 Методики визначено, що з моменту встановлення факту скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС до повного його припинення проби води відбираються не менше трьох разів. Відділом інструментально - лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції проведені вимірювання вмісту забруднюючих речовин у зворотних водах на водовипусках в контрольних с творах р.Кальчик та р. Кальміус, що зафіксовано в актах відбору проб № 16 від 06.06.2019 р. За результатами вимірювань на водовипусках № 1,2,3,4 зафіксовані перевищення затверджених допустимих концентрацій. Отже, моментом встановлення факту порушення відповідачем природоохоронного законодавства необхідно вважати контрольний період - 06.09.2020 р.

- з акту відбору проб вод вбачається, що проби поверхневих вод р. Кальчик, р. Кальміус відбирались на території м. Маріуполь та вказане місце відбору проби: Скид № 1,2,3,4. Крім того, у дозволі на спеціальне водокористування відповідача фактичне місце здійснення діяльності (водовідведення) зазначені як: випуск №1,2,3,4 у р. Кальчик без прив`язки до місцевості.

Крім того, третьою особою надані до матеріалів справи акти відбору проб води, довідки відповідача щодо обсягів скидів стічних вод, протоколи вимірювання показників складу та властивостей вод.

5. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом першої інстанції:

Ухвалою суду від 29.04.2020р. відкрите провадження у справі №905/796/20, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 20.05.2020р. об 11:00 год.

08.05.2020р. позивачем суду надане клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з введенням карантину та неможливістю явки в судове засідання.

19.05.2020р. на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання №09/792 від 18.05.2020р. про зупинення провадження по справі.

Ухвалою суду від 20.05.2020р. відкладено підготовче засідання на 17.06.2020р. о 12:00 год.

11.06.2020р. до суду від керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м.Маріуполь надійшли пояснення по справі, в яких останній заперечив зупинення провадження у справі за відсутністю правових підстав.

17.06.2020р. на електронну адресу суду від Державної екологічної інспекції у Донецькій області надійшло клопотання про вступ у справу в якості позивача з посилання на ті обставини, що Державна екологічна інспекція у Донецькій області фактично здійснює функції і повноваження Державної Азовської морської екологічної інспекції.

У підготовчому засіданні 17.06.2020р. представник прокуратури надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, а також зазначив, що підстави для зупинення провадження у справі відсутні. Представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою від 17.06.2020р. продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/796/20 на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 08.07.2020 року о 12:00 год.

06.07.2020р. на електронну адресу суду від відповідача надійшли клопотання про продовження підготовчого провадження та строку для надання відзиву на період дії карантинних обмежень.

Крім цього, 06.07.2020р. на електронну адресу суду від Державної екологічної інспекції у Донецькій області також надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 08.07.2020р. відмовлено у задоволенні клопотання Державної екологічної інспекції у Донецькій області про вступ у справу в якості другого позивача, відмовлено у задоволенні клопотання №09/792 від 18.05.2020р. Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь про зупинення провадження по справі та про продовження підготовчого провадження, строку для надання відзиву, відкладено розгляд справи на 27.07.2020 року о 12:00 год., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державну екологічну інспекцію у Донецькій області, м.Костянтинівка.

10.07.2020р. до суду від прокуратури надійшли пояснення по справі №39-2789вих-20 від 07.07.2020р.

10.07.2020р. до суду від відповідача надійшло клопотання №09/933 від 03.07.2020р. в письмовому вигляді про продовження строку підготовчого провадження та строку надання відзиву, відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

21.07.2020р. на електронну адресу суд від відповідача надійшло клопотання №09/рп від 20.07.2020р. про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції.

23.07.2020р. до суду від третьої особи надійшли пояснення №12-2187 від 21.07.2020р.

27.07.2020р. до суду від відповідача повторно надійшло клопотання про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції та від прокуратури надійшли документи на виконання ухвали суду від 07.07.2020р.

Ухвалою суду від 27.07.2020р. у клопотанні Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції відмовлено та закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.08.2020 року об 11:30 год.

06.08.2020р. на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 04.08.2020р. та клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду №09/рп-2 від 04.08.2020р.

Ухвалою суду від 07.08.2020р. у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду №09/рп-2 від 04.08.2020р. Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь відмовлено.

07.08.2020р. через канцелярію суду від позивача повторно надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду та відзив від 04.08.2020р.

10.08.2020р. на електронну пошту суду та через канцелярію від третьої особи надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції №12-2296 від 31.07.2020р.

13.08.2020р. на електронну адресу суду від третьої особи надійшли пояснення по справі №12-2493/20 від 12.08.2020р. та від прокуратури надійшла відповідь на відзив.

У судове засідання 13.08.2020р. з`явився прокурор, усно прокоментував відповідь на відзив. Представники позивача, відповідача та третьої особи не з`явились. Вирішуючи питання щодо подання сторонами відзиву та відповіді на відзив на стадії розгляду справи по суті, суд вирішив прийняти їх, враховуючи причини пропуску відповідачем строку на подання відзиву, а позивачем - відповіді на відзив, а саме запровадження та всій території України карантину, задля сприяння учасникам судового процесу в реалізації їх прав, визначених ГПК України та прийняття законного та обґрунтованого рішення, забезпечення основних засад господарського судочинства при прийнятті рішення.

Ухвалою від 13.08.2020р., оголошено перерву у розгляді справи до 10.09.2020 року о 12:00 год.

В судове засідання 10.09.2020р. з`явився прокурор, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

6. Встановлені судом обставини справи:

Відповідно до наказу №221 від 27.08.2019 Державна Азовська морська екологічна інспекція провела позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання ПрАТ «ММК ім. Ілліча» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Під час позапланового заходу, спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції в присутності уповноваженого представника ПрАТ «ММК ім.Ілліча» був здійснений відбір проб зворотних вод, про що складено акти відбору проб від 06.06.2019р. №17, від 04.09.2019р. №27, від 29.08.2019р. №23. Зазначені акти відбору проб води підписані представником відповідача без зауважень щодо процедури відбору та щодо дотримання норм законодавства.

На підставі актів відбору проб від 06.06.2019р. №17, від 04.09.20194р. №27, від 29.08.2019р. №23 відділом інструментально-лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції складено протоколи вимірювання показників складу та властивостей вод №23 від 03.09.2019р., №27 від 09.09.2019р.

За результатами вимірювань на водовипусках №1,2,3,4 ПрАТ «ММК ім.Ілліча» встановлено, що концентрація забруднюючих речовин у виробничих стічних водах, скинутих з 06.06.2019 по 04.09.2019 у р. Кальміус та р. Кальчик, перевищує встановлені норми, передбачені дозволом на спеціальне водокористування.

За результатами перевірки складено акт від 28.08-06.09.2019 №96, в якому зазначені порушення водного законодавства. Перевіркою встановлено, що ПрАТ «ММК ім. Ілліча» за період з 06.06.2019 по 04.09.2019 здійснювався скид зворотних вод з водовипусків №№1,2,3,4 з перевищенням затверджених допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що перевищує передбачені дозволом на спеціальне водокористування.

За наслідками перевірки видано припис до акту №96 від 28.08-6.09.2019 про усунення виявлених недоліків з вимогами: розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків, копію наказу надати до Державної Азовської морської екологічної інспекції; забезпечити повне та безумовне виконання вимог та умов наданого Дозволу на спеціальне водокористування; дотримуватись умов скиду стічних вод та не допускати перевищень, затверджених нормативів ГДС; надати до Держаної Азовської морської екологічної інспекції результати хім. аналізу стічних вод ПрАТ «ММК ім. Іллча» по водовипускам №№1,2,3,4 та р. Кальчик та р. Кальміус, а також об`єм скиду стічних вод по кожному водовипуску окремо.

За вказаними порушеннями Державною Азовською морською екологічною інспекцією розраховано збитки у відповідності з Методикою розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів п.7.1, затвердженої наказом Мінприроди України №389 від 20.07.2009 та зареєстрованої Мінюстом України № 767/16783 від 14.08.2009. В результаті скиду забруднюючих речовин (азот амонійний, нітрити, хлориди, сульфати, залізо, нафтопродукти, фосфати) спричинені збитки розміром 147860 грн. 64 коп.

Крім того, за вищевказаними порушеннями Державної Азовської морської екологічної інспекції складені протоколи від 06.09.2019 та винесені постанови адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 - енергетик цеху, ОСОБА_2 , - ділянки газового господарства, ОСОБА_3 - ст. фахівець доменного цеху, за правопорушення, передбачене ст.188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладений адміністративний штраф у розмірі у розмірі 1020 грн., який згідно копій чеків правопорушниками сплачені.

В листах від 16.10.2019р. №39/724, від 18.09.2019р. №39/640 відповідачем надані Державній Азовській морській екологічній інспекції відомості щодо обсягів скидів стічних вод за період з 01.06.2019р. по 30.09.2019р. За твердженням позивача, відповідач не виконав приписи щодо усунення недоліків та надані продовжував здійснювати перевищення затверджених нормативів ГДС. На підставі здійсненого, проте не оплаченого розрахунку збитків, Державна Азовська морська екологічна інспекція направила на адресу відповідача претензію №10 з вимогою добровільно відшкодувати нанесені державі збитки внаслідок скидання забруднюючих речовин зі зворотними водами в поверхневий водний об`єкт.

На підтвердження отримання відповідачем претензії у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення листа, а також відповідь відповідача на претензію від 06.02.2020 №39/84, за змістом якої відповідач зазначив, що протоколи вимірювання показників складу та властивостей зворотних вод вказують на те, що перевищення концентрації забруднюючих стічних водах були виявлені 11.06,2019р., 29.08.2019р., 04.09.2019р. Проте, це не доводить той факт, що перевищення концентрації забруднюючих речовин в зворотних водах мало місце протягом всього періоду нарахування збитку, тобто з 06.06.2019р. до 04 09.20. Тому відповідач вважав необхідним виконати перерахунок розміру збиті , наднормативний скид забруднюючих речовин з урахуванням, результатів вимірювань лабораторії управління охорони навколишнього середовища ПРАТ «ММК ІМ Ілліча». Результати відомчого контролю лабораторії управління охорони навколишнього середовища ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» додаються.

7. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Щодо тверджень відповідача про необґрунтованість та неправомірність участі прокурора у даній справі, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

За приписами статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.5 вказаної статті у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи зі змісту позовної заяви, підставою представництва інтересів держави прокурором у суді у даній справі вказано неправомірне завдання шкоди навколишньому середовищу, шляхом порушення законодавства у сфері водокористування, забруднення поверхневого водного об`єкту. Такі неправомірні дії відповідачем фінансово не відшкодовані, що призвело до ненадходження коштів до спеціального фонду державного бюджету та втрати державою передбаченої законом можливості отримання коштів, які могли бути спрямовані на відновлення природного середовища.

Компетентним органом, що має здійснювати захист інтересів держави, прокурором визначено Державну Азовську морську екологічну інспекцію, як державний орган, що уповноважений здійснювати нагляд та контроль за додержанням вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, розраховує розмір шкоди, збитків та витрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства.

Натомість, як підтверджується матеріалами справи, в листі від 02.03.2020р. №3/01-21/427 Державна Азовська морська екологічна інспекція повідомила прокуратуру про неможливість самостійно звертатися до суду з метою стягнення шкоди внаслідок наднормованого скиду ПрАТ «ММК ім.Ілліча» зворотних вод з концентрацію забруднюючих речовин через обмеження фінансування на сплату судового збору, а також виклала прохання місцевій прокуратурі звернутися до суду з відповідним позовом.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У відповідності до ч.6 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

З урахуванням вищевикладеного, за висновками суду, прокурором правомірно обґрунтовано звернення до суду з позовом саме в якості позивача з посиланням на порушення інтересів держави, оскільки саме державою здійснюється особлива охорона нагляд за дотриманням природоохоронного законодавства та контроль за надходженням грошових коштів в цій сфері (в тому числі, за його порушення) до спеціального фонду державного бюджету.

Суд зазначає, що державний інтерес у формі «правильного застосування законодавства» в контексті п.45 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трегубенко проти України» при користуванні природними ресурсами , є достатньою підставою для ініціювання позову прокурором, що зумовлює відхилення доводів відповідача в цій частині.

Отже, суд погоджується з правової позицією прокурора про наявність у нього права на звернення до суду в статусі позивача за захистом встановленого державою порядку відшкодування шкоди, завданої навколишньому середовищу в межах прав, наданих прокурору відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру", рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № З-рп/99.

Відповідно до преамбули Водного Кодексу України (далі ВК України), усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ (ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Відповідно до ст.38 ВК України нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин встановлюються з метою поетапного досягнення екологічного нормативу якості води водних об`єктів.

Відповідно до п.3, 7 ч.1 статті 44 ВК України водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Частиною 1 ст.70 ВК України визначено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Згідно зі ст.95 ВК України усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Відповідно ч.1 ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища (пункт «б»); здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб (пункт «е»).

Пунктом «в» статті 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема встановлення лімітів використання природних ресурсів, скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище.

Згідно зі ст.33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"з метою удосконалення роботи по розробці та затвердженню гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами Міністерством охорони навколишнього природного середовища 15.12.1994 затверджено Інструкцію про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів (ГДС) речовин у водні об`єкти із зворотними водами № 116 (далі - "Інструкція про встановлення ГДС"), зареєстрована в МЮУ від 22.12.1994 за № 313/523.

Пунктом 2.1 Інструкції про встановлення ГДС встановлено, що скид зворотних вод у водні об`єкти є одним з видів спеціального водокористування і здійснюється на основі дозволів, які видаються у встановленому порядку органами Мінприроди України. Величини ГДС речовин розробляються і затверджуються для діючих і тих, що проектуються, підприємств-водокористувачів, які мають (будуть мати) організовані скиди зворотних вод з господарської ланки круговороту води у природні ланки (річкові, озерні, морські), тобто у водні об`єкти. Величини ГДС речовин встановлюються для кожного окремого випуску зворотних вод у поверхневі та морські води у випадках відповідно до п.1.9 на основі нормативних документів, які регламентують скид зворотних вод і встановлюють норми якості води водних об`єктів.

Матеріалами справи підтверджено, що водокористувачу ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» виданий дозвіл на спеціальне водокористування від 11.07.2019р. №246/ДН49д-19, фактичне місце здійснення діяльності: м.Маріуполь, змішана вода з каналу Сіверський Донець-Донбас та Старокримського водосховища питної якості з мереж КП «Маріупольське ВУВКГ», Маріупольського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу», Павлопільського водосховища, Водозабор НС Кальміус-1 та НС Кальміус - 2/басейн річок Приазов`я/розташовані у м.Маріуполь.

Крім того, в дозволі зазначені умови спеціального водокористування, а також встановлені ліміти скидів, а саме: нормативи гранично допустима концентрація в мг/дмЗ та допустимі обсяги скиду (ГДС) в м3/год та м/рік.

Контроль за дотриманням встановлених обмежень на скид зворотних вод, які вказані у затверджених документах, що визначають ГДС, ТПС речовин і плани водоохоронних заходів, здійснюється органами Мінприроди України на підставі даних, що представляються водокористувачами, контрольних замірів і обстежень (п. 4.1 Інструкції про встановлення ГДС).

Контроль здійснюється згідно з чинним законодавством і нормативними документами, що регламентують порядок проведення контролю за водоохоронною і водогосподарською діяльністю водокористувачів.

Вимірювання показників концентрацій нормованих речовин у зворотних водах для визначення їх маси виконуються шляхом аналізу змішаних проб, відібраних вручну або за допомогою пробовідбірників змішаних (середнього динних, середньодобових) проб.

Судом встановлений факт наявності свідоцтва про атестацію відділу інструментально-лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції, що надає право на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду, у тому числі щодо замірювань концентрації міді у зворотних водах. Крім того, відповідні повноваження на проведення вимірювань під час контролю стану навколишнього середовища надані наказом Дерекоінспекції від 30.01.2019р. №42. Здійснення відбору проб не потребує направлення на перевірку, переліку питань, що підлягають перевірці тощо і отримані результати аналізу використовуються для визначення наявності чи відсутності факту наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами.

Як встановлено вище, актом Державної Азовської морської екологічної інспекції від 28.08-06.09.2019 №96 під час проведення позапланової перевірки виконання ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» п.п.2.1, 2.2 припису до Акту, відділом інструментально-лабораторного контролю ДАМБІ проведені вимірювання вмісту забруднюючих речовин у зворотних водах на водовипусках №№ 1, 2, 3, 4 і поверхневих водах в контрольних створах р.Кальчик і р.Кальміус, що зафіксовано в актах відбору проб від 06.06.2019р. №17, №23 від 29.08.2019р., №27 від 04.09.2019р. Результати вимірювань наведені у протоколах вимірювань від 06.06.2019р. №17, №23 від 03.09.2019р., №27 від 09.09.2019р.

Дані акти складалися в присутності керівника підприємства відповідача та інших його уповноважених працівників ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Вказані особи підписали акти без зазначення пояснень, зауважень або заперечень у відповідній графі акту. Відомостей щодо скасування актів начальником інспекції, оскарження їх в порядку адміністративного судочинства, визнання недійсними або незаконними до матеріалів справи не додано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що факт здійснення відповідачем скиду виробничих стічних вод в р. Кальміус та р. Кальчик, з концентрацією забруднюючих речовин, яка перевищує встановлені норми, передбачені дозволом на спеціальне водокористування, доведено належними та допустимими доказами та підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до п.«є» ч.2 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Згідно ч.4 ст.68 цього ж Закону, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, у тому числі, у допущенні наднормативних, викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. За змістом зазначеної статті підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Виходячи з положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) розміру збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди.

Згідно з встановленими вище обставинами, приписом до акту №96 від 28.08-6.09.2019 позивач зобов`язав відповідача усунути виявлені недоліки, дотримуватись в подальшому умов скиду стічних вод та не допускати перевищень, затверджених нормативів ГДС; надати до Держаної Азовської морської екологічної інспекції результати хім. аналізу стічних вод ПрАТ «ММК ім. Іллча» по водовипускам №№1,2,3,4 та р. Кальчик та р. Кальміус, а також об`єм скиду стічних вод по кожному водовипуску окремо.

В результаті вищевказаного правопорушення та не виконання вимог припису, посадових осіб ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» визнано винними, та на підставі протоколу від 06.09.2019р. й постанови адміністративного стягнення притягнено до адміністративної відповідальності в порядку ст.188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дані адміністративні процесуальні документи оскарженню не підлягали. Вимоги щодо сплати адмінистративного стягнення виконані винними особами у добровільному порядку в повному обсязі, про що свідчать квитанції про сплату штрафу.

Так чином, наведеними доказами підтверджується факти протиправної поведінки відповідача у спірних правовідносинах та його вини.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Пунктом «е» ст.41 «Про охорону навколишнього природного середовища» серед економічних заходів забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачено відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст.111 ВК України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Частиною шостою ст.225 Господарського кодексу України передбачена розробка Кабінетом Міністрів України методик визначення розміру збитків у сферах господарювання.

У сфері охорони водних ресурсів підлягає застосуванню Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Мінприроди України від 20.07.2009 №389, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783.

Згідно пункту 1.2. Методика №389 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів; забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Згідно п.2.1. розділу ІІ Методики №389 наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням ГДС вважаються скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.2 Методики № 389, факт наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб та розрахунковим методом.

Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам внаслідок скидів забруднюючих речовин із зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС має здійснюватись за формулою № 12 пункту 7.1 Методики:

З=К кат Кр * k3 * [(M i1 * у i1 ) + (М i2 * у il) + …… (М im * у i m) ]

де Мі - маса наднормативного скиду і-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т.

Для розрахунків маси наднормативного скиду забруднюючої речовини використовувалась формула 1 пункту 5.1. Методики

Мі = (Сіф- Сід) х Qіф х і х 10'6

Де Сіф - середня фактична концентрація і-ї забруднюючої речовини іф у

зворотних водах, г/м3,

Qіф - фактичні витрати зворотних вод, м3/год.

Для розрахунків маси наднормативного скиду забруднюючої речовини державними інспекторами Державної Азовської морської екологічної інспекції використовувалась середня фактична концентрація забруднюючої речовини у зворотних водах (яка розраховується за формулою: Сіф=(СіПі+ С1П2~ Сіпз)/п), та порівнювалась із затвердженою гранично допустимою концентрацією забруднюючої речовини, яка є нормативом гранично допустимого скиду (ГДС) речовин з випусків № 1,2,3,4 відповідача.

Згідно п.5.7 Методики, фактичні витрати зворотних вод (Qіф) визначаються на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Суд звертає увагу відповідача на те, що лабораторно - інструментальній метод, як стверджує відповідач, для визначення показника Qіф не є обов`язковим, може вираховуватися математичними способом, тому суд відхиляє в цій частині заперечення відповідача.

Позивачем проведено розрахунки розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, згідно з якими розмір заподіяних державі збитків внаслідок скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів граничнодопустимого скиду (азот амонійний, нітрити, хлориди, сульфати, залізо, нафтопродукти, фосфати) на випусках №1-4 за період з 06.06.2019р. складає 147860 грн. 64коп.

Перевіривши представлений позивачем розрахунок збитків, здійснений на основі даних первинної документації математичними методами, суд дійшов висновку по те, що останній виконаний згідно з встановленими нормативними вимогами, є арифметично вірним та таким що відповідає матеріалам справи.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що в листах від 16.10.2019р. №39/724, від 18.09.2019р. №39/640 відповідачем надані Державній Азовській морській екологічній інспекції відомості щодо обсягів скидів стічних вод за період з 01.06.2019р. по 30.09.2019р, за змістом яких відповідні показники вимірювались відповідачем у тис.м3/місяць.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позивачем з урахуванням п.2.2 Методики правомірно шляхом математичних розрахунків переведені надані відповідачем показники у м3/год. (Qіф). Зазначена правова позиція також викладена у постанові Вищого господарського суду Україні від 25.04.2017р. справа № 905/1917/16.

З урахуванням вищевикладеного, дії відповідача є протиправними та вчинені з його вини, яку було визнано відповідачем (скид зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів граничнодопустимого скиду), між цими діями та заподіяними збитками наявний причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджено наданим суду обґрунтованим розрахунком. Наведене свідчить про наявність всіх елементів складу правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення збитків, а відтак свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, які в свою чергу підлягають задоволенню за рахунок відповідача.

При цьому, суд не приймає до уваги наданий відповідачем контррозрахунок, оскільки останній не містить жодного нормативних обґрунтування, правові підстави для застосування тих чи інших показників відповідачем не наведені. Доказів наявності у відповідача самостійно проводити лабораторні проби також до матеріалів справи не додані.

Судом прийнято до уваги те, що відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

З урахуванням викладеного, решту аргументів відповідача суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про доведеність позовних вимог.

За таких обставин, виходячи з того, що позовні вимоги доведені прокурором та обґрунтовані матеріалами справи, враховуючи, що заперечення відповідача є безпідставними, позовні вимоги про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 147860,64 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 81, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції, м.Маріуполь до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 147860,64 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вул. Левченка, 1 м.Маріуполь, Донецька обл., ) на користь держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції, м.Маріуполь (87517, Донецька обл., пр.Нахімова 76, м.Маріуполь, ) збитки в сумі 147860,64 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вул. Левченка, 1 м.Маріуполь, Донецька обл., ) на користь прокуратури Донецької області (код 25707002, юридична адреса: вул.Університетська, 6, м.Маріуполь, 87500, рах.№UA0016251, Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач - прокуратура Донецької області) судовий збір в сумі 2217,91 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 10.09.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 11.09.2020р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина