ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 925/362/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Зуєва В. А., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Шамов О. А., адвокат;

відповідач - не з`явився.

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - Дергеокадастр)

на рішення Господарського суду Черкаської області (суддя Дорошенко М. В.) від 10.06.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий - Чорногуз М. Г., судді: Євсіков О.О., Агрикова О. В.) від 14.01.2020 у справі

за позовом Фермерського господарства "Вітокс" (далі - ФГ)

до Держгеокадастру

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,

Короткий зміст позовних вимог

1.1. ФГ звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Держгеокадастру про визнання укладеною додаткової угоди до договору від 07.02.2012 (далі - Договір) оренди земельної ділянки загальною площею 57,3515 га, яка складається з таких земельних ділянок: площею 2,9422 га (кадастровий номер :02:000:6073), площею 1,59 га (кадастровий номер :02:000:6050), площею 1,518 га (кадастровий номер :02:000:6052), 14,3523 га (кадастровий номер :02:000:6070), площею 3,7426 га (кадастровий номер :02:000:6074), площею 1,6047 га (кадастровий номер :02:000:6056), площею 1,5787 га (кадастровий номер :02:000:6061), площею 1,2245 га (кадастровий номер :02:000:6061), площею 1,5373 га (кадастровий номер :02:000:6051), площею 1,6798 га (кадастровий номер :02:000:6054), площею 1,3439 га (кадастровий номер :02:000:6072), площею 1,4996 га (кадастровий номер :02:000:6053), площею 0,6049 га (кадастровий номер :02:000:6049), площею 0,8238 га (кадастровий номер :02:000:6063), площею 0,5787 га (кадастровий номер :02:000:6055), площею 2,2208 га (кадастровий номер :02:000:6059), площею 4,3832 га (кадастровий номер :02:000:6057), площею 1,663 га (кадастровий номер :02:000:6060), площею 1,0575 га (кадастровий номер :02:000:6068), площею 1,9200 га (кадастровий номер :02:000:6064), площею 1,0444 га (кадастровий номер :02:000:6071), площею 1,7242 га (кадастровий номер :02:000:6065), площею 1,1491 га (кадастровий номер :02:000:6067), площею 1,6227 га (кадастровий номер :02:000:6058), площею 1,8699 га (кадастровий номер :02:000:6066), площею 2,0757 га (кадастровий номер :02 :000:6069) (далі - Земельна ділянка) в редакції, наведеній в позовній заяві (далі - Додаткова угода).

1.2. Позовна заява мотивована тим, що після закінчення строку дії Договору ФГ продовжувало користуватись Земельною ділянкою та належним чином виконувало свої зобов`язання за Договором, а Держгеокадастр протягом місяця не надіслав заперечень проти його поновлення на новий строк, у зв`язку з чим Договір є поновленим на підставі частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) на той самий строк і на тих самих умовах, але Держгеокадастр цього не визнає і ухиляється від укладення Додаткової угоди.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020, позов задоволено; Додаткову угоду між сторонами у справі визнано укладеною.

2.2. Рішення судів мотивовані тим, що Договір слід вважати укладеним (таким, що набрав чинності), а його п`ятирічний строк дії - таким, що розпочався, з 01.01.2013 (день скасування норм щодо обов`язкової державної реєстрації договорів оренди землі і набрання ними чинності з моменту державної реєстрації); останнім днем п`ятирічного строку дії Договору є 31.12.2017, тому з 01.01.2018 строк його дії закінчився; право оренди Земельної ділянки виникло у ФГ з моменту державної реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; упродовж 2018 року Держгеокадастр не надсилав (не вручав) ФГ лист-повідомлення із запереченнями проти поновлення Договору на новий строк; протягом місяця після закінчення дії Договору Держгеокадастр не висловив заперечень щодо поновлення його дії, а ФГ продовжувало користуватись Земельною ділянкою та належним чином виконувати обов`язки за Договором; неукладення сторонами у місячний строк додаткової угоди про поновлення Договору, який в силу частини шостої статті 33 Закону вважається поновленим, є прямим порушенням частини восьмої цієї статті, що вимагає від сторін укладення такої додаткової угоди в обов`язковому порядку.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. 06.02.2020 Держгеокадастр звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Суди дійшли неправильного висновку про відсутність заперечень Держгеокадастру щодо поновлення Договору виходячи з такого. Оскільки Договір підписаний у 2012 році до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми щодо набрання ним чинності станом на цей рік. За змістом статей 18, 20 Закону (у чинній на той момент редакції) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Договором визначені дві умови набрання ним чинності - підписання та державна реєстрація. Тобто сторони добровільно погодили ці умови та визначились з моментом набрання чинності Договором. Враховуючи викладене, Договір був чинним до 22.01.2019, оскільки ФГ зареєструвало право оренди з 2014 по 2017 роки. Таким чином 20.02.2019 Держеокадастр направив лист-заперечення щодо поновлення Договору у місячний строк після закінчення його дії.

4.2. В матеріалах справи відсутні докази продовження використання Земельної ділянки після закінчення дії Договору, оскільки відповідний акт обстеження підписано сільським головою, спеціалістом та депутатом сільської ради, які не мають відповідних повноважень.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5.1. 17.04.2020 до Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ФГ, в якому воно просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін з мотивів, які подібні до мотивів оскаржуваних судових рішень. Також ФГ вказує на необґрунтованість тверджень Держгеокадасту, що Договір був чинним до 22.01.2019, оскільки він використовує дату реєстрації речового права на першу групу земельних ділянок (22.01.2014), які входять до складу Земельної ділянки, проте реєстрація права оренди на наступні групи ділянок продовжувалась і в інші дати протягом 2014-2017 років. На думку ФГ, Держгеокадастр має довести, яким чином реєстрація права оренди на першу групу ділянок вплинула на чинність всього Договору, і чому він не взяв для цих цілей дату реєстрації прав на інші групи ділянок.

6. Розгляд справи Верховним Судом

6.1. Ухвалою Суду від 26.03.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Держгеокадастру; розгляд справи призначено в судовому засіданні, про дату і час якого учасників справи буде повідомлено додатково; встановлено строк для подання відзиву до 13.04.2020.

6.2. Ухвалою Суду від 23.04.2020 розгляд касаційної скарги Держгеокадастру призначено у судовому засіданні на 02.06.2020.

6.3. Ухвалою Суду від 02.06.2020 провадження у цій справі зупинено до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 696/1693/15-ц.

6.4. 23.06.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 696/1693/15-ц, повний текст якої оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.07.2020.

6.5. Ухвалою суду від 10.08.2020 провадження за касаційною скаргою Держгеокадастру поновлено; справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.08.2020.

6.6. Ухвалою суду від 18.08.2020 розгляд цієї справи відкладено на 01.09.2020.

6.7. 27.08.2020 до Суду надійшло клопотання ФГ про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке обґрунтоване необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у пункті 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц, зокрема, у зв`язку з тим, що у зазначеній постанові не враховано принцип дії закону в часі. На думку ФГ, Договір був підписаний в період дії закону, коли його реєстрація була потрібна, але для її вчинення не було присічного строку, а майбутній новий закон не містив умови, за якою всі підписані, але не зареєстровані, договори стануть нечинними у день, коли запрацює новий закон.

6.8. Підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначені частинами третьою-шостою статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно з якими суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

6.9. Беручи до уваги встановлені судами обставини цієї справи, висновки, яких Суд доходить, переглядаючи оскаржувані судові рішення, зокрема, що Договір не набрав чинності до 01.01.2013, а не втратив чинність у день, коли набрав чинності новий закон, про що стверджує Скаржник, та враховуючи, що розглядаючи цю справу, Суд не вбачає передбачених процесуальним законом підстав для її передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

7. Встановлені судами обставини

7.1. 07.02.2012 Чорнобаївська районна державна адміністрація (орендодавець, далі - Адміністрація) і ФГ (орендар) уклали Договір, за умовами якого орендодавець передав орендарю, а той прийняв в строкове платне користування Земельну ділянку загальною площею 57,3515 га (рілля), яка знаходиться в адміністративних межах Вереміївської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т. 1, а. с. 11-14).

7.2. Відповідно до пункту 8 Договору він укладений на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

7.3. Пунктом 44 Договору передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

7.4. Договір не було зареєстровано у встановленому порядку (відповідно до законодавства, чинного станом на момент його підписання).

7.5. За відомостями витягів з Державного земельного кадастру (т. 1, а. с. 23-100) протягом 2014-2017 років на підставі Договору ФГ здійснило державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки, які входять до складу Земельної ділянки.

7.6. 15.01.2019 ФГ звернулось до Держгеокадастру листом-повідомленням від 11.01.2019, яким заявило про намір скористатися переважним правом на укладення Договору на новий строк і запропонувало укласти відповідну додаткову угоду, проєкт якої додало до цього листа (т. 1, а. с. 135).

7.7. Листом-повідомленням від 15.02.2019 № 505/0/95-19, який адресований ФГ, Держгеокадастр заперечив проти поновлення Договору на новий строк на умовах, які запропонувало ФГ, і попередив про необхідність повернення Земельної ділянки після закінчення строку дії цього договору (т. 1, а. с. 114-115). Докази надіслання (вручення) цього листа ФГ не надано; одержання цього листа ФГ не визнає.

7.8. 21.02.2019 Держгеокадастр надіслав ФГ лист-повідомлення від 20.02.2019 № 27-23-0.32-1165/2-19, яким заперечив проти поновлення Договору на новий строк і заявив вимогу про повернення Земельної ділянки за актом приймання-передачі. ФГ одержало цей лист 22.02.2019 (т. 1, а. с. 116, 117).

7.9. 27.02.2019 ФГ звернулось до Держгеокадастру з листом-повідомленням, в якому просило поновити Договір на тих же умовах і на той же строк до 07.02.2022. До цього листа-повідомлення ФГ додало два підписані ним примірники проєкту Додаткової угоди (т. 1, а. с. 18, 19-20).

7.10. Листом від 18.03.2019 № 978/0/95-19 Держгеокадастр повідомив про висловлені ним раніше заперечення проти поновлення Договору на новий строк і вказав на необхідність повернення Земельної ділянки за актом приймання-передачі (т. 1, а. с. 113). Докази надіслання (вручення) цього листа ФГ не надано; одержання цього листа ФГ не визнає.

7.11. Держгеокадастр не підписав запропоновану ФГ додаткову угоду про поновлення Договору.

7.12. Упродовж 2018 року Держгеокадастр не надсилав (не вручав) ФГ лист-повідомлення про заперечення проти поновлення Договору на новий строк.

8. Позиція Верховного Суду

8.1. Спірні правовідносини виникли стосовно Договору оренди, за умовами якого орендодавець передає орендарю, а той приймає в строкове платне користування Земельну ділянку.

8.2. Оскільки об`єктом оренди є Земельна ділянка до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на 07.02.2012, тут і далі - Закон), статтею 13 якого передбачено, що Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. (стаття 13 Закону).

8.3. Відповідно до частини шостої статті 33 Закону у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

8.4. Суди попередніх інстанцій, зокрема, встановили, що Договір укладено 07.02.2012 на 5 років, а після закінчення його строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк (пункт 8); Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 44); Договір не було зареєстровано у встановленому порядку (відповідно до законодавства, чинного станом на момент його підписання); за відомостями витягів з Державного земельного кадастру протягом 2014-2017 років на підставі Договору ФГ здійснило державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки, які входять до складу Земельної ділянки; у 2019 році між сторонами у справі велось листування стосовно поновлення Договору на новий строк, однак відповідна додаткова угода укладена не була.

8.5. Задовольняючи позовні вимоги про визнання Додаткової угоди укладеною, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що Договір слід вважати укладеним (таким, що набрав чинності), а його п`ятирічний строк дії - таким, що розпочався, з 01.01.2013 (день скасування норм щодо обов`язкової державної реєстрації договорів оренди землі і набрання ними чинності з моменту державної реєстрації); останнім днем п`ятирічного строку дії Договору є 31.12.2017, тому з 01.01.2018 строк його дії закінчився; право оренди Земельної ділянки виникло у ФГ з моменту державної реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; протягом місяця після закінчення дії Договору Держгеокадастр не висловив заперечень щодо поновлення його дії, а ФГ продовжувало користуватись Земельною ділянкою та належним чином виконувати обов`язки за Договором; неукладення сторонами у місячний строк додаткової угоди про поновлення Договору, який в силу частини шостої статті 33 Закону вважається поновленим, є прямим порушенням частини восьмої цієї статті, що вимагає від сторін укладення такої додаткової угоди в обов`язковому порядку.

8.6. Суд не може погодитись з наведеними висновками з огляду на таке.

8.7. На час підписання Договору частина перша статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. При цьому, у статті 125 ЗК України було визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, частиною п`ятою статті 126 ЗК України було передбачено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

8.8. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (статті 14, 18 Закону у редакції, чинній на день підписання Договору).

8.9. Суди попередніх встановили, що на підставі Договору Адміністрація передавала Земельну ділянку в оренду ФГ строком на 5 років. За умовами Договору він набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 44).

8.10. З 01.01.2013 набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11.02.2010 № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 Цивільного кодексу України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України "Про оренду землі" були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому після 01.01.2013 спірний правочин не міг бути зареєстрованим.

8.11. Разом з тим, проведення протягом 2014-2017 років державної реєстрації речового права оренди земельних ділянок на підставі Договору не може підмінити державну реєстрацію самого Договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності Договором, укладеним до 01.01.2013.

8.12. Таким чином, оскільки державна реєстрація Договору не була здійснена, цей договір не набрав чинності між Адміністрацією та ФГ, а вказане фермерське господарство не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі. Схожі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц.

8.13. Беручи до уваги відсутність порушеного Держгеокадастром права ФГ, за захистом якого воно звернулось з позовом у цій справі, Суд доходить висновку, що у позові про визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення Договору слід відмовити. З урахуванням наведеного Суд вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання Додаткової угоди укладеною та задоволення позовних вимог ФГ.

8.14. Згідно з пунктом 3 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

8.15. Відповідно до частини четвертої статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

8.16. З огляду на викладене прийняті у справі рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, з прийняттям у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову. У зв`язку цим касаційна скарга Держгеокадастру підлягає задоволенню.

9. Судові витрати

9.1. За змістом частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, він змінює розподіл судових витрат.

9.2. Оскільки касаційна скарга Держгеокадастру підлягає задоволенню, а прийняті у справі судові рішення підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на ФГ, а судові витрати за розгляд апеляційної та касаційної скарг Держгеокадастру підлягають стягненню з ФГ на підставі частини першої статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 10.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі № 925/362/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення. У задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Фермерського господарства "Вітокс" (19972, Черкаська область, Чорнобаївський район, село Вереміївка; ідентифікаційний код 33409238) на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131; ідентифікаційний код 39765890) 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн 50 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги та 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді В. А. Зуєв

Ю. Я. Чумак