РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020Справа № 910/16822/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2 ,

2) ОСОБА_3 ,

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_4 .

про визнання недійсними договору, акту, письмового рішення та статуту товариства

Представники:

від позивача: Федосюк Ю.О. , ОСОБА_1 , Артюхов Є.С.

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідача 2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" (далі - відповідач 3) в якому просить суд:

1) визнати недійсним договір № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від імені якої діяв ОСОБА_3 ;

2) визнати недійсним акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2019 частки у статутному капіталі ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс", справжність підписів на якому посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Анісімовим В.Е. за реєстровим №1085-1086;

3) визнати недійсним письмове рішення єдиного учасника № 8 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019 ОСОБА_2 , що підписане за неї ОСОБА_3 ;

4) визнати недійсною нову редакцію статуту від 04.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, як зазначає позивач, останній не видавав та не підписував довіреність від 06.06.2019 на ім`я ОСОБА_7 та відповідно не уповноважував останнього на вчинення дій від імені та в інтересах позивача щодо відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", у зв`язку з чим договір № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019 та акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2019 підлягають визнанню недійсними, оскільки вчинені особою за відсутності повноважень, відповідно, рішення прийняті ОСОБА_2 , як учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" також підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду належним чином засвідчені копії нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019; постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27.05.2019 відносно ОСОБА_7 .

11.12.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

17.12.2019 Господарський суд міста Києва звернувся до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із запитами щодо доступу до персональних даних фізичних осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

02.01.2020 до Господарського суду міста Києва від Головного управління ДМС у Дніпропетровській області надійшли відповіді на запити суду, згідно яких ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.02.2020. Зокрема, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_4 . Зобов`яно Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію у строк до 30.01.2020 надати суду матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс".

27.01.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Анісімова В`ячеслава Едуардовича інформацію щодо вчинення нотаріальних дій.

Також, 27.01.2020 позивач подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином завірену копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс".

У судовому засіданні 06.02.2020, враховуючи що ухвалою суду від 13.01.2020 було витребувано у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", представник позивача не підтримав подане клопотання про витребування матеріалів реєстраційної справи.

Крім того, у судовому засіданні 06.02.2020, дослідивши клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Анісімова В`ячеслава Едуардовича інформацію щодо вчинення нотаріальних дій, суд зазначив, що прохальна частина клопотання викладена у вигляді запитань та не містить переліку документів, які необхідно витребувати. При цьому, процесуальним законодавством не передбачено витребування судом відповідей на запитання, а за своєю правовою природою клопотання позивача є письмовим опитуванням що регулюється нормами ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено право учасника справи поставити запитання іншому учаснику справи та у разі відмови учасника від надання відповіді на запитання, суд за клопотанням іншого учасника може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь, проте у даному випадку приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Анісімов Вячеслав Едуардович не є учасником справи.

Тож, враховуючи викладене вище, представником позивача уточнено клопотання про витребування доказів, шляхом подання заяви, відповідно до якої позивач просить суд витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Анісімова В`ячеслава Едуардовича належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких вчинялися наступні нотаріальні дії:

- нотаріальна дія «засвідчення вірності копії довіреності з реєстраційним номером № 1125 від 06.06.2019 року посвідченої нотаріусом Республіки Болгарія, Варненського району, Калояном Івановим , реєстр. № 336, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_7 », що вчинена нотаріусом 04.09.2019;

- нотаріальна дія «засвідчення справжності підпису ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на акті приймання-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2019 року частки у статутному капіталі ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс"», що вчинена нотаріусом 04.09.2019 та зареєстровані в реєстрі за № 1085-1086;

- нотаріальна дія «засвідчення справжності підпису ОСОБА_3 на Письмовому рішенні єдиного учасника № 8 учасника ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс"», що вчинена нотаріусом 04.09.2019 та зареєстрована в реєстрі за № 1087.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволено. Зобов`язано приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Анісімова Вячеслава Едуардовича у строк до 03.03.2020 надати суду належним чином засвідчені читабельні копії документів, на підставі яких вчинялися наступні нотаріальні дії: засвідчення вірності копії довіреності виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_7 », за реєстраційним номером № 1125 від 06.06.2019 року, посвідченої нотаріусом Республіки Болгарія, Варненського району, Калояном Івановим , реєстр. № 336, що вчинена 04.09.2019; засвідчення справжності підпису ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на акті приймання-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2019 року частки у статутному капіталі ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс"», що вчинена нотаріусом 04.09.2019 та зареєстровані в реєстрі за № 1085-1086; засвідчення справжності підпису ОСОБА_3 на Письмовому рішенні єдиного учасника № 8 учасника ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс"», що вчинена 04.09.2019 та зареєстрована в реєстрі за № 1087; належним чином засвідчену копію довіреності, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_7 », за реєстраційним номером № 1125 від 06.06.2019 року, посвідченої нотаріусом Республіки Болгарія, Варненського району, Калояном Івановим, реєстр. № 336, нотаріальна дія щодо якої вчинена 04.09.2019. Зокрема, підготовче засідання відкладено на 05.03.2020.

У судовому засіданні 05.03.2020 суд на місці ухвалив продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відклав розгляд справи на 02.04.2020.

16.03.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на виконання вимог ухвали суду від 02.04.2020 надійшли матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс".

Судове засідання, призначене на 02.04.2020 не відбулося у зв`язку з необхідністю попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020), з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2020 підготовче засідання у справі № 910/16822/19 призначено на 07.05.2020

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2020 надіслано окрему ухвалу Міністерству юстиції України з метою усунення порушень законодавства в діяльності Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Анісімова Вячеслава Едуардовича в частині обов`язковості виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі № 910/16822/19, яка набрала законної сили.

Також, у судовому засіданні 07.05.2020 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 11.06.2020.

28.05.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Анісімова Вячеслава Едуардовича надійшли копії витягів з журналу реєстрації нотаріальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/16822/19 призначено на 30.07.2020.

У судовому засіданні 30.07.2020 оголошено перерву до 27.08.2020.

27.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав письмові пояснення щодо обраного способу захисту, в яких, зокрема, зазначає, що позивач не видавав довіреності будь-яким особам на розпорядження його часткою в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", в момент підписання спірного правочину будь-яка особа, в тому числі гр. ОСОБА_7 не мала відповідних повноважень на підписання оспорюваного правочину.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та третьої особи у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Суд відзначає, що відповідачі та третя особа повідомлялися ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву відповідачами не подано, як і не подано письмові пояснення третьою особою, у судове засідання представників не направлено.

При цьому, суд відзначає, що з матеріалів справи вбачається, що до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками про вручення відповідачу-1 ( ОСОБА_2 ) - 13.08.2020 ухвали Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 про виклик у судове засідання призначене на 27.08.2020, також до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками про вручення третій особі ( ОСОБА_4 ) - 11.08.2020 ухвали Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 про повідомлення про дату, час і місце судового засідання призначеного на 27.08.2020.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Суд зазначає, що ухвала суду від 30.07.2020 про виклик у судове засідання призначене на 27.08.2020 також була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача-3 (ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс"), зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, буд. 23, приміщення 2, проте до суду повернувся конверт з ухвалою суду від 30.07.2020 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, зазначена ухвала була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача-2 ( ОСОБА_3 ) повідомлену Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області , а саме: АДРЕСА_2 , проте до суду повернувся конверт з ухвалою суду від 30.07.2020 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6964/18.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач-2 та відповідач-3 мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 30.07.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі та третя особа були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідачів та третьої особи не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.08.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 ) прийнято рішення, зокрема про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", оформлене протоколом №1.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 ), розмір внеску до статутного капіталу 8 000 000, 00 грн. (80,00 %) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 ), розмір внеску до статутного капіталу 2 000 000, 00 грн. (20,00 %).

30.01.2019 між ОСОБА_9 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі-покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", предметом якого є відчуження частки у розмірі 20,00% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", яка належить продавцю у статутному капіталі товариства, що підтверджено статутом Товариства.

Згідно акту приймання-передачі часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 30.01.2019, у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 30.01.2019 ОСОБА_9 передав, а ОСОБА_1 прийняв частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", у розмірі 20 %, що в грошовому еквіваленті становить 20 000 000, 00 грн. Сторони не мають один до одного матеріальних претензій у зв`язку з передачею зазначених у акті часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс".

Тож, станом на 04.09.2019 єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" був ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2019 між ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності від 06.06.2019 (далі -продавець), який є учасником (засновником), внесок якого у вигляді грошових коштів, складає суму 10 000 000, 00 грн, що становить 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 (далі - покупець) укладено договір № 1 купівлі-продажу частки, відповідно до якого, продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця частку в статутному капіталі Товариства, в розмірі 100 % статутного капіталу Товариства, що складає суму 10 000 000, 00 грн.

Відповідно до п. 3 договору, право власності на частку статутного капіталу Товариства, що відчужується за даним договором переходить до покупця після підписання сторонами даного договору, акту прийому-передачі. Разом з переходом права власності на зазначену частку в статутному капіталі до покупця переходять всі права та обов`язки, що належали продавцю, передбачені установчими документами товариства та чинним законодавством.

Згідно п. 6 договору, за домовленістю сторін вартість частки у статутному капіталі Товариства продається в розмірі 100 % складає суму 10 000 000, 00 грн. Продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність від продавця вищезазначену частку в статутному капіталі. Оплату продавцю за частку в статутному капіталі в сумі 20 000, 00 грн покупець зобов`язаний сплатити на протязі 10 днів з моменту підписання даного договору.

04.09.2019 ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності від 06.06.2019 (далі -власник), який є учасником (засновником), внесок якого у вигляді грошових коштів, складає суму 10 000 000, 00 грн, що становить 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 (далі - набувач) складено та підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2020 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Анісімовим В.Е., зареєстрований в реєстрі за № 1085-1086, відповідно до якого власник передає частку в статутному капіталі Товариства, в розмірі 100 % статутного капіталу Товариства, що складає суму 10 000 000, 00 грн, а набувач приймає вищезазначену частку згідно цього акту.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2019 ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 23.08.2019 посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О., зареєстрована в реєстрі за № 5534, було прийнято письмове рішення єдиного учасника № 8 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", яким вирішено:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 та звільнити його з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" з 04.09.2019 року.

2. Призначити на посаду директора Товариства ОСОБА_3 .

3. Для здійснення господарської діяльності та досягнення завдань поставлених в статуті Товариства, в повному обсязі збільшити статутний капітал до 30 000 000, 00 грн за рахунок внесків від учасника.

4. Змінити місцезнаходження Товариства за адресою: 49000, м. Дніпро, Соборний район, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1.

5. Затвердити Статут Товариства у новій редакції.

6. Здійснити державну реєстрацію відомостей про зміну директора, збільшення статутного капіталу Товариства, зміну місцезнаходження та затвердження Статуту які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. та уповноважити провести всі необхідні дії для державної реєстрації Товариства Громадянина України - ОСОБА_3.

Справжність підписів на вказаному письмовому рішенні єдиного учасника № 8 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019, посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Анісімовим В.Є., зареєстроване в реєстре за №1087.

Так, 11.09.2019 державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Приймаком Д.Ф. у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинені реєстраційні дії №5073452, №6073452,

№073452 щодо внесення змін про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" на підставі вищевказаних документів.

Разом з тим, 15.09.2019 державним реєстратором Приймаком Д.Ф. були скасовані власні вищевказані реєстраційні дії.

Проте, 24.09.2019 державним реєстратором Сімоником Я.І. Глинської сільської ради Калинівського району у Вінницькій області було проведено реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1073452 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", №2073452 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та №3073452 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах" стосовно ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс".

Вказані реєстраційні дії були вчинені на підставі договору купівлі-продажу №1 від 04.09.2019 року частки у статутному капіталі ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс", акту прийому-передачі до договору купівлі-продажу №1 від 04.09.2019 року частки у статутному капіталі ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс" та письмового рішення єдиного учасника № 8 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс".

Проте, 31.10.2019 року Міністерством юстиції України видано наказ № 3336/5 від 31.10.2019, відповідно до якого скаргу ОСОБА_1 від 01.10.2019 з доповненнями від 04.10.2019 та від 24.10.2019 задоволено, скасовано реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2019 №1073452 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", №2073452 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та №3073452 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах" щодо ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс", проведені державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Сімоник Я.І.; анульовано доступ державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Сімоник Я.І. до ЄДР.

Отже, обгрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що він не видавав та не підписував довіреність від 06.06.2019 на ім`я ОСОБА_7 та відповідно не уповноважував останнього на вчинення дій від імені та в інтересах позивача щодо відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", у зв`язку з чим договір № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019 та акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2019 підлягають визнанню недійсними, оскільки вчинені особою за відсутності повноважень, відповідно, прийняте в подальшому ОСОБА_2 письмове рішення, як єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" також підлягає визнанню недійсним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п.2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п.2.5.2 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписів ст.215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст.220, ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Такої саме позиції дотримується Вищий господарський суд України і у п.18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", за змістом якого вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Як встановлено судом вище, 04.09.2019 між ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності від 06.06.2019 (далі -продавець), який є учасником (засновником), внесок якого у вигляді грошових коштів, складає суму 10 000 000, 00 грн, що становить 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 (далі - покупець) укладено договір № 1 купівлі-продажу частки, відповідно до якого, продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця частку в статутному капіталі Товариства, в розмірі 100 % статутного капіталу Товариства, що складає суму 10 000 000, 00 грн.

04.09.2019 ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності від 06.06.2019 (далі -власник), який є учасником (засновником), внесок якого у вигляді грошових коштів, складає суму 10 000 000, 00 грн, що становить 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 (далі - набувач) складено та підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2020 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Анісімовим В.Е., зареєстрований в реєстрі за № 1085-1086, відповідно до якого власник передає частку в статутному капіталі Товариства, в розмірі 100 % статутного капіталу Товариства, що складає суму 10 000 000, 00 грн, а набувач приймає вищезазначену частку згідно цього акту.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32-36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Тож, відповідно до положень чинного законодавства України, визнання правочину недійсним ставиться в залежність від його відповідності вимогам чинного законодавства та актам органів державної влади.

Як вбачається з преамбули договору № 1 купівлі-продажу частки від 04.09.2019 та акту прийому-передачі частки до договору від 04.09.2019, від імені та в інтересах ОСОБА_1 вказані документи було підписано ОСОБА_7 , який діє на підставі довіреності від 06.06.2019, посвідченої нотаріусом Республіки Болгарія , Верненського району Калоян Іванов , рег. № 336 Нотаріальної палати, рег. Номер довіреності № 1125.

Проте, як зазначає, позивач, він на території Республіки Болгарія 06.06.2019 не перебував, особа на ім`я ОСОБА_7 його невідома, жодних довіреностей на ім`я ОСОБА_7 ним не видавалося, в тому числі на території Республіки Болгарія, будь-яких інших осіб щодо вчинення від його імені правочинів щодо відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" він не уповноважував.

Як вбачається з копії довіреності від 06.06.2019 вчиненої на території Республіки Болгарія, посвідченої нотаріусом Республіки Болгарія, Верненського району Калоян Іванов, рег. № 336 Нотаріальної палати, рег. номер довіреності № 1125, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 цією довіреністю уповноважив ОСОБА_7 представляти інтереси ОСОБА_1 у всіх без винятку уповноважених на те органах з питань продажу від його імені корпоративних прав, а саме - частки розміром 100 % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", на умовах, які представникові попередньо відомі, що не потребує доказування третім особам (з правом визначення суми по договору, порядку розрахунків, інших істотних умов правочинів), а також вчинення усіх передбачених законом дій, що пов`язані із виходом ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс".

Вірність копії вказаної довіреності оригіналу посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Анісімовим В.Є. 04.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ч. 1 ст. 239 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, листом від 08.10.2019 № 184/Н-14927 Державною прикордонною службою України надано відповідь на запит позивача, в якому повідомлено, що інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями окремих районів Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01.01.2019 по 01.10.2019 громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2019 нотаріусом з районом дії - район Районного суду у м. Варна, Республіки Болгарія Калоян Іванов видано свідоцтво реєстр. № 2040, відповідно до якого нотаріус Калоян Іванов підтверджує наступне: «Я видаю це свідоцтво на підтвердження того, що в моєму загальному реєстрі за увесь день на дату 06.06.2019 не містяться будь-які дані про те, що до мене, як нотаріуса, з`являлася така особа ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та про його участь у нотаріальному провадженні щодо засвідчення проставлення та/або підтвердження переді мною, як нотаріусом підпису (підписів) зазначеної особи, який діяв як фізична особа, або як законний представник та/або за довіреністю будь-якої третьої особи. У моєму загальному реєстрі на дату 06.06.2019 відсутній і не існував взагалі будь-який запис за реєстр. № 1125/06.06.2019 року, а також немає будь-яких записів, що стосується ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який діяв як фізична особа, або як законний представник та/або за довіреністю будь-якої третьої особи, включаючи ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс"».

Переклад вказаного свідоцтва з болгарської мови на українську мову зроблений перекладачем Міогло Валентиною Георгіївною , вірність копії вказаного свідоцтва оригіналу посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведньоковою І.В. - 14.11.2019, зареєстровано в реєстрі за № 6965, 6966.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, оскільки позивач не міг видати та підписувати, а нотаріус Республіки Болгарія Калоян Іванов не посвідчував довіреність від 06.06.2019 рег. номер довіреності № 1125, відповідно, такий правочин, як довіреність, якою уповноважувався ОСОБА_7 на вчинення дій від імені та в інтересах позивача щодо відчуження частки у статутному капіталі ТОВ "Фінансова компанія "А Фінанс" є таким, що не вчинявся.

При цьому, суд зазначає, що згідно наявних у матеріалах справи документів та матеріалів реєстраційної справи, реєстраційним номером облікової картки платника податку позивача - ОСОБА_1 є , в той час як в довіреності від 06.06.2019, спірному договорі № 1 купівлі-продажу частки від 04.09.2020 та акті прийому-передачі від 04.09.2019 до договору вказано реєстраційний номер облікової картки платника податку ОСОБА_1 - НОМЕР_3.

Оскільки довіреність, на підставі якої діяв ОСОБА_7 позивачем не видавалась, ОСОБА_7 не мав відповідних повноважень на підписання оспорюваного правочину, тож такий правочин не відповідає вимогам чинного законодавства, дії направлені на підписання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства були вчинені особою за відсутності повноважень на їх вчинення, відтак, у продавця не було дійсного волевиявлення на відчуження своїх корпоративних прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір № 1 купівлі-продажу частки від 04.09.2020 та акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2019 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", укладені особою ( ОСОБА_7 ), яка не мала на це повноважень, необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Таким чином, судом встановлено, що спірний договір та акт від імені позивача було укладено особою, за відсутності повноважень, що суперечить чинному законодавству та є підставою їх недійсності.

Відповідно до приписів ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Таким чином, оскільки частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" придбана ОСОБА_2 на підставі договору № 1 купівлі-продажу частки від 04.09.2020, який визнаний судом недійсним, тож, остання не мала прав та повноважень на прийняття будь-який рішень, як єдиний учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", відповідно письмове рішення єдиного учасника № 8 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019 ОСОБА_2 також підлягає визнанню недійсним.

Отже, зважаючи на встановлення факту неправомірності укладеного договору, акту та, відповідно, рішення єдиного учасника № 8 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019 ОСОБА_2 , які призвели до порушення корпоративних прав позивача, суд дійшов висновку, що вимога про визнання недійсною нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", затвердженої письмовим рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" № 8 від 04.09.2019 є правомірною та підлягає задоволенню з метою повного відновлення та захисту корпоративних прав позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене вище, положення норм чинного законодавства України та приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними договору, акту, письмового рішення та статуту товариства є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати недійсним договір № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_5 ).

3. Визнати недійсним акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу № 1 від 04.09.2019 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Анісімовим Вячеславом Едуардовичем за реєстровим №1085-1086;

4. Визнати недійсним письмове рішення єдиного учасника № 8 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" від 04.09.2019 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_5 ).

5. Визнати недійсною нову редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс", затверджену письмовим рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" № 8 від 04.09.2019.

6. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) 2 561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) грн. 33 коп. - судового збору.

7. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) 2 561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) грн. 33 коп. - судового збору.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "А Фінанс" (вул. Михайла Бойчука, буд. 23, прим. 2, м. Київ, 01103, ідентифікаційний код - 41919171) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) 2 561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) грн. 33 коп. - судового збору.

9. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 07.09.2020

Суддя С. О. Щербаков