РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2020Справа № 910/4330/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Діпробудмашина"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лайнсейл"

про стягнення 69 850,20 грн.

Представники сторін: не викликались.

встановив :

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Діпробудмашина" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лайнсейл" про стягнення 69 850,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договори оренди нежитлового приміщення №1ДБМ0190027 від 31.10.2019 року та №1ДБМ0190057 від 27.12.2019 року.

Проте, всупереч умовам договорів відповідач не сплатив плату за оренду за лютий 2020 року, не компенсував витрати на комунальні послуги за грудень 2019 року та січень 2020 року .

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2020 року відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №011 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.03.2020 року, а саме: 01601, м. Київ, вулиця Прорізна, будинок 8.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 30.03.2020 р. повернута до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/4330/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Також, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 " Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до частини 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 02.04.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідно до частини 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно з частиною 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

31.10.2019 року приватним акціонерним товариством "Діпробудмашина" (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Лайнсейл" (орендар) укладено договір №1ДБМ0190027 оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 92,1 кв.м, іменоване далі за текстом «об`єкт оренди» на 3-му поверсі адмінбудинку літ. А (надалі - будівля), який знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Прорізна, 8.

Об`єкт оренди може використовуватись орендарем винятково для розміщення офісу (п.1.2 договору).

Балансова вартість 1 квадратного метра об`єкта оренди складає 56 686,59 грн. (п. 1.3 договору).

Об`єкт оренди передається орендарю 01 листопада 2019 року по акту приймання-передачі (надалі за текстом акт №1) (п.1.4 договору).

01.11.2019 року між сторонами договору підписано акт №1 приймання-передачі відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 92,1 кв.м, іменоване далі за текстом «об`єкт оренди» на 3-му поверсі адмінбудинку літ. А (надалі - будівля), який знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Прорізна, 8.

Відповідно до п.9.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повернення об`єкта оренди по акту №2 та повного розрахунку між сторонами згідно умовами цього договору.

Строк оренди починається з моменту прийняття об`єкта оренди за актом №1 і закінчується 31 грудня 2019 року (п.9.2 договору).

31.12.2019 року між сторонами підписано акт №2 приймання-передачі в якому зазначено, що відповідно до договір №1ДБМ0190027 оренди нежитлового приміщення від 31.10.2019 року орендодавець прийняв, а орендар повернув з тимчасового користування (оренди) нежитлове приміщення загальною площею 92,1 кв.м, іменоване далі за текстом «об`єкт оренди» на 3-му поверсі адмінбудинку літ. А (надалі - будівля), який знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Прорізна, 8.

27.12.2019 року приватним акціонерним товариством "Діпробудмашина" (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Лайнсейл" (орендар) укладено договір №1ДБМ0190057 оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 98,4 кв.м, іменоване далі за текстом «об`єкт оренди» на 3-му поверсі адмінбудинку літ. А (надалі - будівля), який знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Прорізна, 8.

Об`єкт оренди може використовуватись орендарем винятково для розміщення офісу (п.1.2 договору).

Балансова вартість 1 квадратного метра об`єкта оренди складає 56 686,59 грн. (п. 1.3 договору).

Об`єкт оренди передається орендарю 01 січня 2020 року по акту приймання-передачі (надалі за текстом акт №1) (п.1.4 договору).

01.01.2019 року між сторонами договору підписано акт №1 приймання-передачі відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 98,4 кв.м, іменоване далі за текстом «об`єкт оренди» на 3-му поверсі адмінбудинку літ. А (надалі - будівля), який знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Прорізна, 8.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Передача приміщення в орендне використання орендарю та їх повернення по закінченню строку оренди оформлюється на підставі акту прийому-передачі за підписами уповноважених представників сторін, який є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п.9.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повернення об`єкта оренди по акту №2 та повного розрахунку між сторонами згідно умовами цього договору.

Строк оренди починається з моменту прийняття об`єкта оренди за актом №1 і закінчується 29 лютого 2020 року (п.9.2 договору).

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п. 3.2 договору плата за оренду нараховуються орендареві з дати підписання сторонами акта № 1.

Якщо інше не передбачено цим договором, плата за оренду сплачується Орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа поточного (оплачуваного) місяця (п.3.3 договору).

Згідно з п.3.4 договору, орендодавець виставляє орендареві рахунки на оплату плати за оренду, розрахований відповідно до додатка №2 до цього договору. Орендар зобов`язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, зазначеного в цьому договорі, незалежно від факт одержання ним зазначених рахунків. Плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до додатку №2 до цього договору.

Додатком №2 до договору оренди нежитлового приміщення №1ДБМ0190057 від 27.12.2019 (Розмір плати за оренду, порядок розрахунків) сторони погодили, що орендар зобов`язаний вносити плату за оренду об`єктом оренди в розмірах і в строки, обумовлені цим додатком.

В період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року сторони не керуються положенням п.1.2 додатку №2 до договору та плата за оренду об`єкта оренди становить 20 324,95 грн. в т.ч. ПДВ (20%) .

Пунктом 1.2 додатку №2 передбачено, що плата за оренду об`єкта оренди за кожний місяць складається з двох частин: орендної плати та додаткової плати.

Орендна плата за кожний місяць визначається на момент виставлення рахунку за формулою: орендна плата = базова орендна ставка*Пл.*Індекс К.

Базова орендна ставка починаючи з 01 лютого 2020 року становить 372,69 грн. в т.ч ПДВ (20%) за 1 м.кв в місяць, що за курсом гривні до долара США за домовленістю сторін становить еквівалент 16,00 доларів США.

Індекс К - співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату складання орендодавцем рахунку на оплату орендної плати, до курсу гривні до долара США, яка на дату укладання договору складає 23,292885 грн., за умови, що значення зазначеного співвідношення є більш ніж одиниця (індекс К не застосовується, якщо його значення менше одиниці).

Сторони дійшли до згоди, що індекс К починає застосовуватись починаючи з розрахунку орендної плати за січень 2020 року.

Додатковою платою є вартість експлуатаційних витрат.

Відповідно до п.3.6 договорів орендар, крім плати за оренду, повинен компенсувати/сплачувати витрати на комунальні послуги, якими він користується (електроенергія, водопостачання та каналізація, опалення й т.д.), на підставі рахунків орендодавця, виставлених у відповідності до показників засобів обліку будівлі. Електроенергія, водопостачання та каналізація компенсується пропорційно частці орендаря, яка виражається у процентному співвідношенні площі об`єкта оренди до площі будівлі, що здана в оренду, опалення компенсується пропорційно частці орендаря, яка виражається у процентному співвідношенні площі об`єкта оренди до опалювальної площі будівлі.

Компенсація витрат на комунальні послуги не входить до рахунку плати за оренду та оплачується орендарем за діючими тарифами (п.3.6.1 договору).

Перерахування компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків або актів наданих послуг (щодо компенсації комунальних послуг), не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем. Орендодавець до 5 числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем, виставляє орендареві рахунки на компенсацію витрат на комунальні послуги та акт надання послуг (щодо компенсації комунальних послуг). Обов`язок по отриманню вищевказаного рахунка та акта покладається на орендаря. У разі неотримання рахунка на компенсацію витрат на комунальні послуги за оплачуваний місяць або відповідного акта орендарем, останній зобов`язаний сплатити таку компенсацію орендодавцю у розмірі витрат на комунальні послуги за місяць, попередній оплачуваному. Після тримання орендарем рахунка або відповідного акта за такий оплачуваний місяць сторони проводять перерахунок. У разі якщо сплачена орендарем сума витрат перевищує суму, що мала бути сплачена, переплата зараховується в рахунок оплати витрат на комунальні послуги за наступний місяць. Якщо сплачена орендарем сума витрат менша, ніж сума, що мала бути сплачена - орендар здійсню доплату протягом трьох банківських днів з дати одержання рахунка або підписання акта.

В позовній заяві позивачем зазначено, що орендодавцем було виставлено орендарю наступні рахунки:

- №/2020 від 04.02.2020р. (орендна плата за лютий 2020 року по договору № 1ДБМ0190057 від 27.12.2019 р.) на суму 39 492,03 грн. в т.ч. ПДВ 20%;

- № /2020 від 31.01.2020 р. (компенсація комунальних послуг за січень 2020 року по договору № 1ДБМ0190057 від 27.12.2019 р.) на суму 7 401,85 грн, в т.ч. ПДВ 20%;

- №/2020 від 31.12.2019 р. (компенсація комунальних послуг за грудень 2019 року по договору № 1ДБМ0190027 від 31.10.2019 р.) на суму 5 658,13 грн. в т.ч. ПДВ 20%.

Загальна заборгованість з оплати плати за оренду за лютий 2020 року та компенсації витрат на комунальні послуги за грудень 2019 року та січень 2020 року складає 52 552,01 грн., яку відповідач всупереч умовам договорів не сплатив.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 2.3.3 договорів передбачено, що орендар зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати плату за оренду, компенсацію комунальних платежів: інших платежів, передбачених цим договором, у відповідності з умовами договору.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Будь-яких доказів оплати матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 52 552,01 грн. ( заборгованість з орендної плати за лютий 2020 року в розмірі 39 492,03 грн. та компенсації витрат на комунальні послуги за грудень 2019 року та січень 2020 року в розмірі 13 059,98 грн.) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконання грошових зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 346,96 грн., штраф в розмірі 15 765,60 грн. та три проценти річних в розмірі 185,63 грн. нараховані до 17.03.2020 року.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з статтею 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.2 договорів у випадку затримки з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором, на користь орендодавця, орендар сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості.

До орендаря застосовується додаткова відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань: якщо період прострочення становить більше 7 календарних днів, то орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 30 відсотків від простроченої суми грошового зобов`язання (п.6.2.1.1 договорів).

Суд погоджується з розрахунком пені в розмірі 1 346,96 грн. та штрафу в розмірі 765,60 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком 3% річних в розмірі 185,63 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 79, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ст. ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лайнсейл" (01601, м. Київ, вул. Прорізна, будинок 8, кімната 312, ідентифікаційний код 42956429) на користь приватного акціонерного товариства "Діпробудмашина" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 15, ідентифікаційний код 00241212) основний борг в розмірі 52 552 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 01 коп., пеню в розмірі 1 346 (одна тисяча триста сорок шість) грн. 96 коп., три проценти річних в розмірі 185 (сто вісімдесят п`ять) тисяч 63 коп., штраф в розмірі 15 765 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. та суму судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий