ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 924/802/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Зуєва В. А., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Мартинюк М. О.,

за участю представників:

позивача - не з`явилися,

відповідача - Рачка Р. В. (адвоката),

третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явилися,

третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явилися,

третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явилися,

третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явилися,

прокуратури - Скрипки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Рівненської області

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 (колегія суддів: Грязнов В. В., Розізнана І. В., Мельник О. В.), у справі

за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

про витребування з незаконного володіння чотирьох земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У серпні 2018 року заступник прокурора Хмельницької області та керівник Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) звернувся до Господарського суду Хмельницької області із позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" (далі - ТОВ "Землестандарт") про витребування земельних ділянок з незаконного володіння з кадастровими номерами :04:002:0123, :04:002:0099, :04:002:0118, :04:002:0104, переданих для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району (далі - спірні земельні ділянки).

1.2. Прокурор зазначав, що при вивченні питання законності надання земельних ділянок державної власності установлено, що державним реєстратором КП "Бюро нерухомості "Поділля" зареєстровано право власності: ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0099 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20621-СГ; ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0118 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20585-СГ; ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0104 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20628-СГ; ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:002:0123 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 № 22-20560-СГ. В подальшому ці земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу були продані ТОВ "Землестандарт". Прокурор наголошує, що спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населеного пункту, а відповідно до положень частини 4 статті 122 Земельного кодексу України прийняття рішення щодо розпорядження ними, в тому числі відносно передачі їх у приватну власність, належить до повноважень Держгеокадастру. Проте згідно з інформацією, наданою Держгеокадастром, цим органом накази про передачу земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не приймались, оскільки на підставі наказів Держгеокадастру з такими ж реквізитами позивачем передано у власність земельні ділянки (з іншими кадастровими номерами): ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Тому, на думку прокурора, спірні земельні ділянки вибули з державної власності на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 поза волею держави в особі уповноваженого органу - Держгеокадастру та в подальшому відчужені відповідачу. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримали у приватну власність спірні земельні ділянки за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, що суперечить умовам частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, статті 321 Цивільного кодексу України, а відповідач придбав зазначені земельні ділянки в осіб, які заволоділи такими земельними ділянками без будь-яких правових підстав і поза волею власника.

2. Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019 у справі № 924/802/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог прокурора.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив із того, що прокурором та позивачем не доведено належними і допустимими доказами того, що спірні земельні ділянки вибули з державної власності на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 поза волею держави в особі уповноваженого органу - Держгеокадастру та в подальшому незаконно відчужені ТОВ "Землестандарт".

2.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019 у справі № 924/802/18 змінено шляхом зміни мотивувальної частини в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019 у справі № 924/802/18 залишено без змін.

Ухвалюючи зазначену постанову, апеляційний господарський суд зазначив, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. При цьому повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, які належать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, належать до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, у цьому випадку до повноважень ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. Таким чином, прокурор фактично звернувся у цій справі із позовом на захист прав та інтересів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке наділено повноваженнями щодо розпорядження спірними земельними ділянками, є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

З огляду на те, що звернення до суду є правом, а не обов`язком, колегія апеляційного господарського суду визнала помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором у цій справі. При цьому апеляційним судом зазначено, що передбачені законом виключні підстави звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави у даному випадку відсутні, оскільки прокурор не підтвердив правових підстав для представництва та відповідно не набув процесуального статусу органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (спеціальної процесуальної правоздатності).

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі № 924/802/18, до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду звернувся заступник прокурора Рівненської області із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019, а справу № 924/802/18 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

3.2. Заступник прокурора Рівненської області у касаційній скарзі, зокрема, зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з невірним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а саме: статей 14, 131-1, Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 53, 76, 77, 236 Господарського процесуального кодексу України. На думку заступника прокурора Рівненської області, висновок суду апеляційної інстанції щодо непідтвердження прокурором підстав для представництва інтересів держави у цьому спорі не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Також прокурор наголошує, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про пред`явлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності та залишив рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові прокурора без змін. Водночас несвоєчасне з`ясування судом, чи дотримані прокурором при зверненні до суду вимоги статті 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до пункту 1 частини І статті 226 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позову без розгляду.

При цьому заступник прокурора Рівненської області зазначає, що при наданні оцінки підставам звернення прокурора із позовом судом апеляційного ї інстанції не враховано, що прокурор обґрунтував наявність інтересів держави тим, що незаконне набуття ТОВ "Землестандарт" права власності на землі позбавляє Український народ загалом та державу зокрема, правомочностей власника землі, що передбачені Конституцією України та законами України. Виключним випадком стало нездійснення ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області захисту інтересів держави, якому було (могло бути) відомо про вибуття, усупереч вимогам пункту 1 статті 116, частини 4 статті 122, статті 123 Земельного кодексу України, з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення, однак жодних заходів щодо скасування реєстрації земель та подальшого їх витребування ним вжито не було.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області просить касаційну скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та позовні вимоги прокурора задовольнити. Зокрема, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначає, що відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" пред`явлення позовів органами прокуратури в інтересах держави про витребування земельних ділянок з незаконного володіння є відповідним засобом захисту інтересів держави в суді, оскільки ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не були подані відповідні позови.

3.4. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Землестандарт" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 і рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019 у справі № 924/802/18 - без змін. Зокрема, ТОВ "Землестандарт" зазначає, що прокурор звернувся із позовом у серпні 2018 року, вказуючи про невжиття органом державної влади протягом тривалого часу заходів щодо повернення у державну власність спірних земельних ділянок. З урахуванням підстав позову, а саме частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України щодо витребування майна від добросовісного набувача, а також дати укладення договорів купівлі-продажу (липень 2018 року), та враховуючи, що позивач дізнався про порушення свого права 13.07.2018, на думку ТОВ "Землестандарт", є безпідставним посилання прокурора про зволікання органом виконавчої влади у пред`явленні позовів упродовж тривалого часу.

4. Розгляд касаційної скарги, встановлені судами обставини справи та позиція Верховного Суду

4.1. 08.02.2020 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені згідно із Законом України від 15.01.2020 N 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ". За правилом пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

4.2. Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2019 (колегія суддів: Багай Н. О. - головуючий, Дроботова Т. Б., Зуєв В. А.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Рівненської області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі № 924/802/18.

Ухвалою Верховного Суду від 04.07.2019 зупинено провадження у справі № 924/802/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц.

Розпорядженням в. о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 25.07.2019 № 29.3-02/1512 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 924/802/18 у зв`язку із відпусткою судді Дроботової Т. Б.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 25.07.2019 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Волковицька Н. О., Зуєв В. А.

Ухвалою Верховного Суду від 10.10.2019 поновлено провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Рівненської області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі № 924/802/18.

Ухвалою Верховного Суду від 31.10.2019 зупинено провадження у справі № 924/802/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 12.08.2020 № 29.3-02/1647 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 924/802/18 у зв`язку із відпусткою судді Волковицької Н. О.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 12.08.2020 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Зуєв В. А., Чумак Ю. Я.

Ухвалою Верховного Суду від 12.08.2020 поновлено провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Рівненської області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі № 924/802/18.

Враховуючи усунення обставин, що викликали зупинення касаційного провадження у даній справі та поновлення провадження у справі, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу № 924/802/18 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного судового захисту.

4.3. Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзивах на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

4.4. Предметом позову у цій справі є вимога про витребування з незаконного володіння відповідача чотирьох земельних ділянок.

4.5. Апеляційний господарський суд, залишаючи без змін та змінивши мотивувальну частину рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2019, зазначив, що повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, які належать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, належать до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, тобто у цьому випадку до повноважень ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Таким чином, за висновком суду, прокурор фактично звернувся у цій справі із позовом на захист прав та інтересів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке наділено повноваженнями щодо розпорядження спірними земельними ділянками та є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

4.6. Ухвалюючи оскаржувану постанову, апеляційний господарський суд визнав помилковим висновок господарського суду першої інстанції про наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором у цій справі. При цьому, за висновком апеляційного господарського суду, передбачені законом виключні підстави звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави у цьому випадку відсутні, оскільки прокурор не підтвердив правових підстав для представництва та, відповідно, не набув процесуального статусу органу, якому Законом України "Про прокуратуру" надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (спеціальної процесуальної правоздатності).

4.7. Ураховуючи наведене, за висновком апеляційного господарського суду, правильним є висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог, однак, всупереч вимогам чинного законодавства, суд першої інстанції помилково визнав правомірним звернення прокурора та розглянув позов у цій справі по суті.

4.8. Велика Палата Верховного Суду, з метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень Господарського процесуального кодексу України у справах за позовами прокурорів, у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначила, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. Тому в таких випадках виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (залишення позову без розгляду). Такого ж висновку щодо застосування зазначеної норми процесуального права дійшов і Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 у справі № 925/226/18.

4.9. Відмова у позові, поданому прокурором за наявності компетентного органу, через те, що прокурор не підтвердив підстав для представництва, означатиме неможливість повторного звернення як прокурора, так і самого органу як позивача в інтересах держави. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд, установивши відсутність підстав представництва прокурора у цій справі, помилково не звернув уваги на наведене, тому допустив порушенням норм процесуального законодавства.

4.10. Згідно з частиною 4 статті 310 Господарського процесуального кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

4.11. При цьому Верховний Суд зазначає, що в силу меж перегляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, оскаржена постанова господарського суду апеляційної інстанції щодо наявності чи відсутності підстав представництва прокурора у цій справі не переглядається у зв`язку із допущеними процесуальними порушеннями. Водночас при новому апеляційному розгляді суд повинен всебічно дослідити надані прокурором докази на підтвердження підстав для представництва інтересів держави та надати їм оцінку з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

4.12. На підставі наведеного та з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалену у справі постанову слід скасувати, а справу № 924/802/18 направити на новий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно з частиною 4 статті 310 Господарського процесуального кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

6.3. Ураховуючи допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, ухвалену у справі постанову слід скасувати, а справу № 924/802/18 передати на новий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції, а касаційну скаргу задовольнити.

6.4. При новому апеляційному розгляді господарському суду слід урахувати викладене в цій постанов та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу заступника прокурора Рівненської області задовольнити.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі № 924/802/18 скасувати, справу передати до Північно-західного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді В. А. Зуєв

Ю. Я. Чумак