ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 912/1898/20

Суддя Чонгова С.І., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод"

про стягнення 698225,06грн за договором фінансового лізингу №730-01/11/17-Г від 07.11.2017 до генерального договору фінансового лізингу №730-Г від 07.11.2017

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" про стягнення 698225,06грн, у т.ч.:

- 485192,29грн основна заборгованість;

- 32796,88грн - пеня за період з 29.01.2020 по 03.06.2020;

- 5050,77грн - 3% річних за період з 29.01.2020 по 03.06.2020;

- 12671,83грн - інфляційні нарахування.

- 134461,27грн - штраф;

- 28052,02грн - збитки.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язання за договором фінансового лізингу №730-01/11/17-Г від 07.11.2017 до генерального договору фінансового лізингу №730-Г від 07.11.2017 в частині сплати лізингових платежів.

Судом встановлено, що позивач у позовній заяві зазначає адресу ТОВ "Долинський комбікормовий завод" - 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Чумацький шлях, буд. 1, проте зі змісту Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань щодо ТОВ "Долинський комбікормовий завод" випливає, що місцезнаходження юридичної особи: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул.. Покровська, буд. 2А.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 15.06.2020 позовну заяву №УФ-27977 від 04.06.2020 (вх.. №1898/20 від 09.06.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" з додатками, в тому числі, платіжне доручення №99001944 від 04.06.2020 на суму 10473,38грн направлено до господарського суду Київської області за підсудністю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.07.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" залишено без руху. Позивача зобов`язано протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: зазначити вірну адресу відповідача; докази направлення копії позовної заяви та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

13.07.2020 позивачем було подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 14.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами у справі без проведення судового засідання. Копія відповідної ухвали отримана позивачем - 20.07.2020; відповідачем - 30.07.2020.

Відповідач у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

07.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (лізингоодержувач) було укладено генеральний договір фінансового лізингу №730-Г (далі - генеральний договір фінансового лізингу).

07.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №730-01/11/17-Г до генерального договору фінансового лізингу №730-Г від 07.11.2017 (далі- договір фінансового лізингу)

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Відповідно до п.1.1 генерального договору фінансового лізингу, лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене лізингоодержувачем майно (далі по тексту «Предмет лізингу»), найменування, марка, модель комплектація, рік випуску, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у відповідному договорі фінансового лізингу, що є невід`ємною частиною Генерального договору (далі - договір), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов цього Генерального договору та відповідного договору, а в кінці строку дії договору має право придбати предмет лізингу у власність за викупною вартістю (під викупною вартістю слід розуміти останній лізинговий платіж в погашення (компенсацію) вартості предмета лізингу, розмір якого визначений у відповідному договорі), визначеною у відповідному договорі.

Згідно з п.3 договору фінансового лізингу предметом лізингу є навантажувач телескопічний 531-70 (бувший у використанні) детальний опис згідно специфікації - додаток №2 до договору, 2010 року випуску, загальною вартістю 1 289 128,00грн у т.ч ПДВ 214854,67грн.

Пунктом 1.2 генерального договору фінансового лізингу передбачено, що лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу на строк, вказаний у відповідному договорі (далі - «Строк лізингу»). Строк лізингу починається з дати підписання сторонами Акта прийому-передачі відповідного предмета лізингу, але в будь-якому разі не може бути менше одного року.

Відповідно до п.5 договору фінансового лізингу строк лізингу - 24 місяці з моменту підписання сторонами Акту прийому передачі.

Всі платежі за користування відповідним предметом лізингу лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Лізингоодержувач зобов`язаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставлення та отримання рахунків лізингодавця. У разі необхідності рахунки на оплату можуть надаватися лізингодавцем по факсу та/або на e-mail лізингоодержувача. Лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) вартості предмета лізингу і винагороду (комісію) лізингодавця за наданий в лізинг предмет лізингу та інші платежі, які встановлюються у додатках до цього Генерального договору та/або до відповідного договору (п.2.1 генерального договору фінансового лізингу).

Згідно з п.2.2 генерального договору фінансового лізингу сума лізингових платежів за користування предметом лізингу зазначається у відповідному договорі і може змінюватися відповідно до умов цього генерального договору. Порядок, розмір і терміни оплати лізмнгоодержувачем лізингових платежів певного предмета лізингу встановлюються в графіку платежів, який зазначається у відповідному договорі.

Пунктом 8.1 договору фінансового лізингу визначено, що загальна сума лізингових платежів на дату укладення цього договору 1 585 636,01грн, може змінюватися відповідно до умов генерального договору фінансового лізингу.

Перший лізинговий платіж (визначений під порядковим номером 1 в Графіку платежів) включає: авансовий платіж, що є частиною компенсації вартості предмета лізингу та включає вартість ПДВ; адміністративний платіж (у разі його наявності за відповідним договором), що є платою за організаційні заходи, пов`язані з підготовкою та укладенням договору фінансового лізингу, та включає вартість ПДВ. Оплата таких платежів здійснюється не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до Графіка платежів відповідного договору. Після прийому-передачі предмета лізингу за актом у тимчасове володіння та користування лізингоодержувачем авансовий платіж та адміністративний платіж зараховуються сторонами як лізингові платежі (п.2.3 генерального договору фінансового лізингу).

Відповідно до п. 8.2 договорі фінансового лізингу перший лізинговий платіж згідно з графіком внесення лізингових платежів - додаток №1 до договору.

Пунктом 8.3 договору фінансового лізингу визначено, що порядок проведення оплат у відповідності з графіком внесення лізингових платежів - додаток №1 до договору та ст. 2 Генерального договору фінансового лізингу.

Всі чергові лізингові платежі за користування певним предметом лізингу лізингоодержувач зобов`язаний оплачувати не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до Графіка платежів відповідного договору (п.2.4 генерального договору фінансового лізингу).

Відповідно до п.п. 2.5, 2.6, 2.7 генерального договору фінансового лізингу якщо дата нарахування та оплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або інший) день, то датою нарахування і оплати такого лізингового платежу вважається наступний за ним робочий день. Для погашення вартості предмета лізингу відноситься сума, зазначена в графі 4 «Платіж, що відшкодовує вартість предмета лізингу» відповідного графіка внесення лізингових платежів на відповідну дату. Датою здійснення лізингового платежу вважається дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок лізингодавця.

Пунктом 2.9 генерального договору фінансового лізингу передбачено, що при надходженні коштів (лізингових платежів) від лізингоодержувача сторони узгодили наступну черговість виконання лізингоодержувачем своїх грошових зобов`язань за всіма договорами фінансового лізингу, укладеними в межах цього генерального договору, а саме: оплата сум компенсації витрат, понесених лізингодавцем та невідшкодованих лізингоодержувачем; опалат сум штрафних санкцій (штраф, пеня), які підлягають сплаті за порушення зобов`язань за відповідним договором; оплата простроченої заборгованості з нарахованої винагороди лізингодавця; оплата простроченої заборгованості з нарахованого лізингового платежу, що відшкодовує вартість предмета лізингу; оплата поточної заборгованості з нарахованої винагороди лізингодавця; оплата поточної заборгованості з нарахованого лізингового платежу, що відшкодовує вартість предмета лізингу.

Така черговість застосовується з урахуванням наступного: а) погашення платежів кожної наступної черги здійснюється після повного погашення попередньої черги платежів за всіма договорами фінансового лізингу, укладеними в межах цього генерального договору; б) в межах однієї черги, першочергове погашення мають платежі з більшим терміном прострочення, у разі наявності однакового терміну прострочення платежів в межах однієї черги, погашення здійснюються на розсуд лізингодавця; в) у випадку направлення коштів в оплату платежів, строк сплати яких не настав, лізингодавець зараховує такі платежі в строки, передбачені графіком платежів в строки, передбачені графіками платежів за відповідними договорами згідно черговості, визначеної в даному пункті.

Відповідно до п. 2.9.1 генерального договору фінансового лізингу у разі наявності заборгованості за будь-яким з договорів, сторони узгодили, що лізингодавець має право самостійно перерозподілити отримані від лізингоодржувача кошти спочатку на погашення заборгованості зі сплати платежів з сервіного обслуговування і потім, заборгованості зі сплати лізингових платежів з застосуванням за кожним видом заборгованості черговості, передбаченої п. 2.9 генерального договору, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок, а лізингоодержувач підтверджує свою згоду на це, підписуючи цей генеральний договір. Лізингоодержувач не може змінювати цю послідовність, в тому числі шляхом встановлення призначення платежу.

Приймання лізингоодержувачем предмета лізингу в лізинг оформлюється шляхом підписання сторонами акта прийому-передачі предмета лізингу. Одночасно з актом прийому-передачі предмета лізингу лізингоодержувачу передається реєстраційна, технічна документація, договір страхування цільової відповідальності (ЦВ) та інші документи зі страхування, а також оформлюється (в т.ч. реєструється згідно з вимогами чинного законодавста) весь необхідний для цілей бухгалтерського і податкового обліку комплект документів (видаткова накладна, податкова накладна) (п.3.4 генерального договору фінансового лізингу).

Пунктом 7.1 (п.п.7.1.1-7.1.3) генерального договору фінансового лізингу передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов генерального договору та/або відповідного договору лізингодавець має право стягнути шляхом направлення відповідної вимоги/рахунку (в тому числі на електронну адресу лізингоодержувача) наступні штрафні санкції:

- за несвоєчасну оплату лізингових платежів за відповідним договором та інших платежів, передбачених генеральним договором, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сторони дійшли згоди, що при нарахуванні пені відповідно до умов цього пункту генерального договору не застосовуються положення ч.6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України. Пеня нараховується за весь строк прострочення до повного погашення заборгованості (п.7.1.1 генерального договору фінансового лізингу);

- у разі несвоєчасної сплати лізингових платежів та інших платежів за відповідним договором, крім пені, передбаченої п. 7.1.1 генерального договору, лізингоодержувач оплачує штраф в залежності від терміну заборгованості: при затримці платежу від 2 до 10 днів - у розмірі 5% від суми прострочення заборгованості, від 11 до 20 днів - 10% від суми простроченої заборгованості, понад 20 днів -15% від суми простроченої заборгованості (п.7.1.2 генерального договору фінансового лізингу);

- у разі якщо на дату розірвання відповідного договору/генерального договору предмет лізингу залишається неповернутим лізингодавцю, як передбачено п.11.4 генерального договору, лізингоодержувач відшкодовує лізингодавцю збитки у вигляді: неотриманих лізингових платежів з відшкодування вартості предмета лізингу, що розраховується як різниця між розміром лізингових платежів з відшкодування вартості предмета лізингу, що передбачені графіком платежів за весь строк лізингу за відповідним договором, та розміром лізингових платежів з відшкодування вартості предмета лізингу, належних до сплати згідно з графіком платежів на дату розірвання відповідного договору (реальні збитки); неотримання лізингових платежів з винагороди (комісії) лізингодавця, що розраховуються як різниця між розміром лізингових платежів з винагороди (комісії) лізингодавця, що передбачені графіком платежів за весь строк лізингу за відповідним договором, та розміром лізингових платежів з винагороди (комісії) лізингодавця, належних до сплати згідно з графіком платежів на дату розірвання відповідного договору (упущена вигода) (п.7.1.3 генерального договору фінансового лізингу).

- за дострокове розірвання розірвання відповідного договору за ініціативою лізингоодержувача відповідно до п. 11.11генерального договору або у разі дострокового розірвання за ініціативою лізингодавця у разі настання обставин, передбачених п.11.2 генерального договору, останній сплачує на користь лізингодавця штраф у розмірі 10% від вартості предмета лізингу згідно з відповідним договором (п.7.1.10 генерального договору фінансового лізингу).

Дія генерального договору та/або відповідного договору припиняється повним виконанням сторонами його умов, а також в інших випадках, передбаченим генеральним договором та чинним законодавством (п.11.1 генерального договору фінансового лізингу).

Згідно з п.10 договору фінансового лізингу, термін дії договору - до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Згідно з пп. 11.2.1 п.11.2 генерального договору фінансового лізингу лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати генеральний договір та/або відповідний договір (відмовитися від генерального договору та/або відповідного(их) договору (ів)) та вилучити предмет (и) лізингу у випадках, коли лізингоодержувач: не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений відповідним договором чи будь-яким іншим договором, що укладені чи будуть укладені сторонами протягом дії генерального договору, та прострочення оплати становить більше 30 днів з дня настання строку платежу.

У разі виникнення будь-якої із підстав, передбачених п.п.11.2.1-11.2.8 цього генерального договору, лізингодавець направляє лізингоодержувачу повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення або достроково викупити предмет лізингу, сплативши лізингодавцю суму викупу, розраховану відповідно до ст. 8 генерального договору (п.11.3 генерального договору фінансового лізингу).

Відповідно до п.11.4 генерального договору фінансового лізингу у разі, якщо протягом 20 календарних днів з дати направлення лізингоодержувачу повідомлення згідно з п.11.3 генерального договору лізингоодержувач не усуне визначені в повідомленні порушення або не викупить предмет лізингу, сплативши лізингодавцю суму викупу згідно з п.8.5 генерального договору, а також при наявності обставин, передбачених п.п.11.1, 11.2.9 та п.11.2.10 генерального договору, лізингодавець направляє на юридичну адресу лізингоодержувача цінний лист з описом вкладення або вручає наручно повідомлення про відмову від генерального договору (його розірвання) із зазначенням дати розірвання договору та даті і місця повернення предмета лізингу лізингодавцю. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій кошт протягом терміну, передбаченого в повідомленні, повернути предмет лізингу лізингодавцю за адресою, вказаною в повідомленні, повернути предмет лізингу лізингодавцю за адресою, вказаною в повідомленні. Повернення/вилучення предмета лізингу оформляється підписанням сторонами акта повернення предмета лізингу або підписанням акта вилучення предмета лізингу комісією у складі уповноважених осіб лізингодавця, в якому зазначається фактичні показники пробігу предмета лізингу та всі дефекти. Лізингодавець не несе відповідальність за особисті речі, які знаходяться в предметі лізингу на момент вилучення/повернення. При цьому у разі відмови лізингоодержувача від передачі (повернення) предмета лізингу лізингодавцю лізингодавець має право самостійно вилучити предмет лізингу з місця зберігання/знаходження або ремонту без будь-яких дозволів лізингоодержувача (у тому числі, але не виключно, на підставі виконавчого напису нотаріуса або відповідного рішення суду) з покладенням на лізингоодержувача понесених витрат.

Датою розірвання відповідного договору є дата вказана у відповідному повідомленні про відмову (розірвання) від договору, що направляється рекомендованим/цінним листом чи кур`єрською доставкою на адресу, вказану у відповідному договорі. У випадку неотримання лізингоодержувачем повідомлення про відмову (розірвання) від договору з будь яких причин лізингоодержувач вважається належним чином повідомлений про відмову (розірвання) від договору та її наслідки згідно п. 13.6 генерального договору. Датою розірвання генерального договору є дата розірвання усіх договорів (п.11.6 генерального договору фінансового лізингу).

Актом б/н від 28.02.2018 (видаткова накладна) прийому-передачі предмету лізингу до договору фінансового лізингу №730-01/11/17-Г від 07.11.2017 (генеральний договір фінансового лізингу №730-Г від 07.11.2017) лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв, в якості предмету лізингу наступне майно: навантажувач телескопічний (б/у) 531-70, 2010 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , ціна 143268,00грн з ПДВ. Крім предмета лізингу лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв наступні документи й приналежності: електронну сервісну книгу, інструкцію з експлуатації, комплект державних номерних знаків, комплект ключів (один), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страхові поліси/сертифікати і правила страхування.

Позивачем 21.11.20119 на адресу відповідача було надіслано досудову вимогу №УФ-24865 щодо погашення заборгованості за договором у розмірі 353146,72грн, що підтверджується копією опису вкладення, яка міститься в матеріалах справи.

31.01.2020 позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу №УФ-25681 від 30.01.2020, якою зазначає, що у зв`язку з незадоволенням лізингоодержувачем вимог лізингодавця щодо сплати заборгованості та подальшим невиконанням своїх зобов`язань за договором, а саме, прострочення сплати чергового платежу більш ніж 30 днів з дня настання строку платежу, встановленого в Графіку сплати лізингових платежів, відповідно до умов п.п.11.2.1 генерального договору фінансового лізингу, лізингодавець в односторонньому досудовому порядку, передбаченому п.11.4 договору, відмовляється від договору фінансового лізингу №425-01/08/17-г генерального договору №425-Г. Враховуючи викладене та відповідно до п. 11.6 генерального договору, датою розірвання відповідного догору є дата вказана у відповідному повідомленні про відмову (розірвання) від договору, тобто договір фінансового лізингу №730-01/11/17-Г до генерального договору фінансового лізингу №730-Г від 07.11.2017 вважається розірваними з 30.01.2020. Направлення вказаного повідомлення підтверджується описом вкладення у цінний лист №510 від 31.01.2020.

Позивач вказує, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо сплати лізингових платежів, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, котра не була погашена відповідачем, а тому заборгованість відповідача складає 485192,29грн, а саме: заборгованість з комісії - 40270,61грн та заборгованість по відшкодуванню вартості предмета лізингу складає - 444921,68грн.

Відповідачем під час розгляду справи не надано суду доказів повернення предмету лізингу.

Договір, укладений між позивачем та відповідачем, за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу. Правовідносини сторін щодо фінансового лізингу регулюються нормами Закону України "Про фінансовий лізинг" та Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що до складу лізингових платежів можуть включатися сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсація відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі - кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу предмет лізингу, однак відповідач у строки, встановлені договором, свій обов`язок зі сплати лізингових платежів, в порушення погодженого сторонами графіку, виконував частково, та починаючи з березня 2019 припинив сплачувати лізингові платежі відповідно до погодженого графіку.

Відтак, на момент звернення позивача з позовом відповідач має заборгованість за лізинговими платежами за період з березня 2019 по січень 2020 в розмірі 485192,29грн.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 485192,29грн основного боргу за лізинговими платежами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 5050,77грн за період з 29.01.2020 по 03.06.2020 та інфляційних втрат у розмірі 12671,83грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у розмірі 12671,83грн, суд вважає його арифметично вірним, а вимоги позивача у відповідній частині таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 5050,77грн, суд вважає його арифметично вірним, а вимоги позивача у відповідній частині таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 32796,88грн за період з 29.01.2020 по 03.06.2020 та штраф у розмірі 134461,27грн.

В силу ч.1 ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

За несвоєчасну оплату лізингових платежів за відповідним договором та інших платежів, передбачених генеральним договором, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сторони дійшли згоди, що при нарахуванні пені відповідно до умов цього пункту генерального договору не застосовуються положення ч.6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України. Пеня нараховується за весь строк прострочення до повного погашення заборгованості (п.7.1.1 генерального договору фінансового лізингу).

Згідно з п. 7.1.2 генерального договору фінансового лізингу у разі несвоєчасної сплати лізингових платежів та інших платежів за відповідним договором, крім пені, передбаченої п. 7.1.1 генерального договору, лізингоодержувач оплачує штраф в залежності від терміну заборгованості: при затримці платежу від 2 до 10 днів - у розмірі 5% від суми прострочення заборгованості, від 11 до 20 днів - 10% від суми простроченої заборгованості, понад 20 днів -15% від суми простроченої заборгованості.

За дострокове розірвання розірвання відповідного договору за ініціативою лізингоодержувача відповідно до п. 11.11генерального договору або у разі дострокового розірвання за ініціативою лізингодавця у разі настання обставин, передбачених п.11.2 генерального договору, останній сплачує на користь лізингодавця штраф у розмірі 10% від вартості предмета лізингу згідно з відповідним договором (п.7.1.10 генерального договору фінансового лізингу).

Перевіривши наданий позивачем розрахунки пені у розмірі 32796,88грн та штрафу у розмірі 134461,27грн, суд вважає їх арифметично вірними, а вимоги позивача у відповідних частинах таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 28052,02грн, які складаються з

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно положень ст. 224 Господарського кодексу України, які узгоджуються з положеннями ст. 623 Цивільного кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками, згідно ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до п. 7.1.2 генерального договору фінансового лізингу у разі якщо на дату розірвання відповідного договору/генерального договору предмет лізингу залишається неповернутим лізингодавцю, як передбачено п.11.4 генерального договору, лізингоодержувач відшкодовує лізингодавцю збитки у вигляді: неотриманих лізингових платежів з відшкодування вартості предмета лізингу, що розраховується як різниця між розміром лізингових платежів з відшкодування вартості предмета лізингу, що передбачені графіком платежів за весь строк лізингу за відповідним договором, та розміром лізингових платежів з відшкодування вартості предмета лізингу, належних до сплати згідно з графіком платежів на дату розірвання відповідного договору (реальні збитки); неотримання лізингових платежів з винагороди (комісії) лізингодавця, що розраховуються як різниця між розміром лізингових платежів з винагороди (комісії) лізингодавця, що передбачені графіком платежів за весь строк лізингу за відповідним договором, та розміром лізингових платежів з винагороди (комісії) лізингодавця, належних до сплати згідно з графіком платежів на дату розірвання відповідного договору (упущена вигода).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків у розмірі 28052,02грн, суд вважає його арифметично вірним, а вимоги позивача у відповідній частині таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 10473,38грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинський комбікормовий завод» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул.. Покровська, буд. 2А; ідентифікаційний код 34201037) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» (04205, м. Київ, пр. Оболонський, 35-а, офіс 300; ідентифікаційний код 41110750) 485192,29грн заборгованості, 32796,88грн пені, 5050,77грн 3% річних, 12671,83грн інфляційних втрат, 134461,27 штрафу, 28052,02грн збитків, а також 10473,38грн витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 10.09.2020

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова