Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1370/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.,

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця"

вул. Тверська, 5, м.Київ,03680

в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця"

вул. Льва Толстого, 61, м.Київ, 03035

Виробничий структурний підрозділ "Івано-Франківське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця"

вул. Промислова, 18А, м. Івано-Франківськ , 76018

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гарасимко Василя Васильовича

АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 126 686 грн 57 коп

за участю представників сторін::

від позивача: Бондар Мирослава Василівна;

відповідач- Герасимко Василь Васильович;

від відповідача: Дяків Дмитро Іванович

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Виробничий структурний підрозділ "Івано-Франківське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Герасимко В.В. про стягнення заборгованості з орендної плати - неустойки в розмірі подвійної орендної плати в сумі 126 686 грн 57 коп.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.12.2019, суд залишив без руху позовну заяву та встановив строк для усунення недоліків при її поданні.

13.01.2020 до господарського суду від позивача надійшов лист №210 від 11.01.2020 (вх.№421/20), в якому наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи та додано суду читабельні (належним чином скопійовані) копії доданих до позовної заяви документів.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2020, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; встановив сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення; судовий розгляд справи по суті призначив на 11.02.2020.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2020, суд залишив без руху позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Виробничий структурний підрозділ "Івано-Франківське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гарасимка Василя Васильовича про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 126 686 грн 57 коп.; встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: розрахунок суми, що стягується; докази повноважень Стратійчука Л.С. (керівника філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця") на представництво від АТ "Українська залізниця".

24.02.2020 до Господарського суду від позивача надійшла заява №87 від 24.02.2020 (вх.№2911/20 від 24.02.2020) про усунення недоліків, до якої позивач приєднав акти звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2019, на 01.11.2019, довідку розрахунків по Герасимко В.В. за період з 01.07.2018 по 31.10.2019, копію довіреності Стратійчук О.С.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2020, суд постановив продовжити розгляд справи, призначив судовий розгляд справи по суті на 12.03.2020; надав позивачу строк для подання суду доказів направлення відповідачу поданих суду з заявою №87 від 24.02.2020 документів.

28.02.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло повідомлення (вх.№3253/20) про виконання вимог ухвали суду від 25.02.2020, до якого приєднано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

12.03.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі (вх.№2993/20).

В судовому засіданні 12.03.2020 оголошено перерву до 25.03.2020, про що присутні в судовому засіданні представники сторін повідомлені під розписку.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.03.2020, суд постановив відкласти судове засідання по розгляду справи по суті, про дату та час судового засідання повідомити учасників справи додатково ухвалою суду.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2020, суд постановив призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.06.2020.

05.06.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив №198 від 05.06.2020 (вх. №6947/20) .

В судовому засіданні 11.06.2020, суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 09.07.2020.

07.07.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання №236 від 07.07.2020 (вх.№8312/20) про відкладення розгляду справи.

08.07.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання від 08.07.2020 (вх.№8465/20) про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 09.07.2020, суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 02.09.2020.

20.08.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява №279 від 18.08.2020 (вх.№12213/20) про збільшення позовних вимог.

31.08.2020 електронною поштою без ЕЦП від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№ 11043/20) про відкладення розгляду справи.

02.09.2020 через канцелярію суду від представника відповідача надійшли пояснення по справі (вх.№11249/20).

В судовому засіданні 02.09.2020 суд відмовив в задоволенні заяви про збільшення позовних вимог, оскільки вказана заява подана з порушенням строків, встановлених ст.46 ГПК України.

Позиція позивача: представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив, просить суд позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в порушення умов договору оренди державного майна, укладеного між сторонами, та додаткових угод до договору, якими в подальшому вносились зміни до договору, відповідач після закінчення строку договору оренди не повернув орендоване майно, а тому, виходячи з положень договору, позивач вважає, що вправі вимагати від відповідача сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення. При цьому, вказує на повідомлення орендаря належним чином про припинення дії договору оренди.

Стверджує, що додатковий договір від 29.01.2016, яким змінено умови договору оренди №05/12 від 14.02.2012, внаслідок зміни власника майна, є додатковою угодою до основного договору в розумінні ч.1 с.654 Цивільного кодексу України; підписана орендарем без будь-яких зауважень. Також, зазначає, що на момент виникнення правонаступництва юридичних осіб АТ "Укрзалізниця" та ДТГО "Львівська залізниця" в результаті реорганізації шляхом злиття чинним законодавством не пов"язано з фактом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи. Вважає доведеним факт виникнення між АТ "Укрзалізниця" та ДТГО ""Львівська залізниця" відносин правонаступництва.

Позиція відповідача: представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених у поясненнях від 11.03.2020 9вх.№3993/20 від 12.03.20) та поясненнях (вх.№11249/20 від 02.09.20). Просить суд у задоволенні позову відмовити.

В спростування позовних вимог посилається на те, що АТ "Укрзалізниця" не набуло право власності на об"єкт оренди, оскільки право на майно передане Фондом державного майна до статутного капіталу товариства підлягає державній реєстрації. Вважає, що за таких умов позивач є лише балансоутримувачем майна та не вправі самостійно укладати зміни до договору оренди чи вимагати розірвання договору. Зазначає, що в зв"язку з цим позивач не є особою, яка наділена правом отримання орендованого майна та отримання штрафних санкцій у розмірі подвійного розміру орендної плати. Також стверджує, що положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна передбачають можливість продовження договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах без проведення конкурсу , за відсутності заяви (повідомлення) однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення його дії.

З"ясувавши обставини справи та дослідивши докази у справі, заслухавши учасників у справі, суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши орієнтований час його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.02.2012 між регіональним відділенням Фонду державного майна по Івано-Франківській області (Орендодавець), відокремленим підрозділом "Івано-Франківською дирекцією залізничних перевезень" державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" (Балансоутримувач) та підприємцем Герасимко В.В. (Орендар) укладено договір оренди державного майна №05/12, згідно якого орендодавець передає , а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно - частину будівлі складу загальною (корисною) площею 113,6 кв.м,, яка перебуває на балансі ВП "Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця", розташоване за адресою: Івано-Франківська область, м.Долина, вул.Т.Шевченка, 21, реєстровий номер 01059900.40011.ААЛВВИ776, вартість якого згідно Звіту про незалежну оцінку станом на 31.10.2012 становить 129 504 грн без ПДВ (п.1.1. договору), ( а.с. 16).

Згідно 2.1, 2.2 договору вступ Орендаря в користування майном настає одночасно з підписання сторонами договору та акту приймання-передачі вказаного майна. Передача майна в оренду не спричиняє передачу Орендарю права власності на майно. Власником орендованого майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п.3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 зі змінами та враховуючи процедуру проведення конкурсу (протокол засідання конкурсної комісії №1 від 13.01.2012) і за базовий місяць оренди - грудень 2011 становить 1950 грн без ПДВ.

Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2012 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (грудень 2011) на індекси інфляції за січень, лютий 2012 з врахуванням добової орендної плати.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати та його сплата здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

У відповідності до п.3.2 договору, розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується Орендарем щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем і спрямовується: 70%- до державного бюджету, 30% - Балансоутримувачу на розрахунковий рахунок ( п. 3.4 договору).

Розмір орендної плати підлягає перегляду у разі зміни Методики з дня набрання чинності відповідних змін, у разі внесення змін щодо розміру орендної плати іншими нормативними актами з дня набрання ними чинності (п.3.5 договору).

Згідно п.3.9 договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання (повернення) включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов"язку сплатити заборгованість за орендною платою якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Пунктами 5.1, 5.3, 5.4 договору визначено обов"язки орендаря, зокрема: прийняти майно по акту приймання-передачі, який підписується одночасно з договором оренди; використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору; своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна в тому числі податку на землю незалежно від господарської діяльності.

Згідно п. 8.3 договору, розділу 8 "Права Орендодавця", Орендодавець вправі виступати з ініціативою щодо внесення змін до договору оренди або його розірвання у разі погіршення стану орендованого майна внаслідок його використання або невиконання умов договору.

Пунктом 9.1 договору визначено, що до обсягу прав Баласоутримувача належить право виступати з ініціативою внесення змін до договору оренди або його розірвання у разі погіршення стану орендованого майна внаслідок його використання або невиконання умов договору.

За невиконання або неналежне виконання зобов"язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (10.1 договору).

Договір укладено строком на 1 рік, що діє з 14.02.2012 до 14.02.2013 (п.11.1 договору).

Згідно п.11.3 договору, зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємної згоди сторін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір підлягає продовженню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід"ємною частиною договору оренди (п. 11.6 договору).

Відповідно до п.11.7 договору, реорганізація Орендодавця чи Балансоутримувача не визнається підставою для зміни або припинення чинності договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна ( його правонаступників).

Пунктом 11.11 договору визначено, що майно вважається повернутим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов"язок щодо складання акту покладається на орендаря.

Якщо Орендар не виконує обов"язку щодо повернення майна, Орендодавець має право від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення ( п.11.12 договору).

Згідно акту №1 приймання -передачі державного майна від 14.02.2012 Орендодавець, за участю Балансоутримувача передає, а Орендар приймає у строкове платне користування державне майно - частину будівлі складу загальною (корисною) площею 113,6 кв.м., яка перебуває на балансі ВП "Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" і розташоване за адресою: Івано-Франківська область, м.Долина, вул.Т.Шевченка, 21, реєстраційний номер 0011 АААВВИ776, вартість якого згідно звіту про незалежну оцінку, виконаного станом на 31.10.2011, становить 129 504 грн без ПДВ( а.с.60).

13.03.2013 між сторонами договору оренди - регіональним відділенням Фонду державного майна по Івано-Франківській області, підприємцем Герасимко В.В. та відокремленим підрозділом "Івано-Франківською дирекцією залізничних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012. Зокрема, продовжено дію договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 виклавши п.11.1 в наступній редакції: "Строк дії договору оренди становить 320 днів, який діє з 15.02.2013 по 31.12.2013". перше речення п.11.3 після слів "згоди сторін" доповнено словами "за умови погодження з Балансоутримувачем". Пункт доповнено реченням: "Зазначені дії оформляються додатковим договором, що є невід"ємною частиною договору оренди"(а.с.61).

29.01.2014 між сторонами договору оренди - регіональним відділенням Фонду державного майна по Івано-Франківській області, підприємцем Герасимко В.В. та відокремленим підрозділом "Івано-Франківською дирекцією залізничних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012. Зокрема, продовжено дію договору оренди №05/12 від 14.02.2012 викладено п.11.1 договору в наступній редакції: " Строк дії договору оренди становить 1 рік, який діє з 01.01.2014 по 31.12.2014"(а.с.62).

18.06.2014 між сторонами договору оренди - регіональним відділенням Фонду державного майна по Івано-Франківській області, підприємцем Герасимко В.В. та відокремленим підрозділом "Івано-Франківською дирекцією залізничних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" укладено договір про внесення змін та доповнень №3 до договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 зі змінами і доповненнями №1 від 13.03.2013 та №2 від 29.01.2014. Зокрема:

1. Преамбулу договору оренди викладено в наступній редакції: "Регіональне відділення ФДМУ по Івано-Франківській області" (Орендодавець), підприємець Герасимко В.В. (Орендар), відокремлений підрозділ "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №4" ДТГО "Львівська залізниця" (Балансоутримувач).

2. Внести зміни та доповнення до договору оренди державного майна № 05/12 від 14.02.2012:

2.1 у п.1.1. слова "перебуває на балансі Відокремленого підрозділу "Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень" замінити на "перебуває на балансі Відокремленого підрозділу "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №4" ДТГО "Львівська залізниця" ;

2.2. Пункт 3.4 викласти в наступній редакції: "Орендна плата перераховується Орендарем щомісяця, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем і спрямовується: 70% - до державного бюджету; 30% - Балансоутримувачу."

2.3 Абзац 3 розділу 12 викласти в наступній редакції: "Балансоутримувач: ВП "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №4" ДТГО "Львівська залізниця"; 76000, м.Івано-Франківськ, вул.Промислова,18(а.с.63).

23.01.2015 між сторонами договору оренди - регіональним відділенням Фонду державного майна по Івано-Франківській області, підприємцем Герасимко В.В. та відокремленим підрозділом "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №4" ДТГО "Львівська залізниця" укладено договір про внесення змін та доповнень №4 до договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 зі змінами і доповненнями №1 від 13.03.2013 та №2 від 29.01.2014 та №3 від 18.062014. Зокрема сторони внесли наступні зміни:

1. Продовжити дію договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 виклавши п.11.1 договору в наступній редакції: "Строк дії договору оренди становить 2 місяці, який діє з 01.01.2015 по 28.02.2015".

2.Подальше продовження договору оренди можливе після виготовлення нової оцінки, затвердженого висновку про вартість майна, з переглядом орендної плати нової оцінки об"єкта оренди (а.с.64).

12.03.2015 між сторонами договору оренди - регіональним відділенням Фонду державного майна по Івано-Франківській області, підприємцем Герасимко В.В. та відокремленим підрозділом "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №4" ДТГО "Львівська залізниця" укладено договір про внесення змін та доповнень №5 до договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 зі змінами і доповненнями №1 від 13.03.2013 та №2 від 29.01.2014, №3 від 18.062014 та №4 від 23.01.2015. Зокрема сторони внесли наступні зміни:

1. Продовжити дію договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 виклавши п.11.1 договору в наступній редакції: "Строк дії договору оренди становить 2 місяці, який діє з 01.03.2015 по 01.08.2015".

2. Внести зміни та доповнення до договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 зі змінами, а саме:

2.1. Абзац 1 п.1.1 викласти в наступній редакції: "Орендодавець за участю Балансоутримувача передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно - частину будівлі складу загальною площею 113,6 кв.м. (Івано-Франківська область, м.Долина, вул.Т.Шевченка, 21), що знаходиться на балансі ВП "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №4" ДТГО "Львівська залізниця", вартість якого згідно звіту про незалежну оцінку, виконаного станом на 30.11.2014 становить 160 263 грн без ПДВ.

2.2.У п.2.4 слова та цифри "станом на 31.10.2011" замінити на "станом на 30.11.2014".

2.3 П.3.1 договору викласти в наступній редакції: "орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу затвердженої постановою КМУ №786 від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями і за базовий місяць лютий 2015 становить 2 688 грн 12 коп. без ПДВ". Орендна плата за березень 2015 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (лютий 2015) на індекс інфляції за березень 2015.Нарахування ПДВ на суму орендної плати та його сплата здійснюється у порядку визначеному чинним законодавством України.

3.Орендар зобов"язується в 10-ти денний термін з дня підписання цього договору перерахувати донараховану різницю орендної плати, що виникла у зв"язку з виготовленням нового Звіту про оцінку та переглядом орендної плати на суму 71 грн 88 коп. (35 грн 01 коп. - за січень 2015 та 36 грн 87 коп. - за лютий 2015) у співвідношенні визначеному п.3.4 договору оренди ( а.с. 65).

Згідно розрахунку перегляду (зміни) орендної плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна, який є додатком №1 до договору про внесення змін №5 до договору оренди № 05/12 від 14.02.2012 орендна плата без ПДВ складає 2688 грн 12 коп.(а.с. 66)

20.08.2015 між сторонами договору оренди - регіональним відділенням Фонду державного майна по Івано-Франківській області, підприємцем Герасимко В.В. та відокремленим підрозділом "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №4" ДТГО "Львівська залізниця" укладено договір про внесення змін та доповнень №6 до договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 зі змінами і доповненнями №1 від 13.03.2013 , №2 від 29.01.2014, №3 від 18.06.2014, №4 від 23.01.2015 та №5 від 12.03.2015. Зокрема сторони внесли наступні зміни: 1. Продовжити дію договору оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 виклавши п.11.1 договору в наступній редакції: "Строк дії договору оренди становить 2 місяці, який діє з 01.08.2015 по 31.12.2015" (а.с.67).

29.01.2016 між ПАТ "Укрзалізниця" (Орендодавець), що є правонаступником усіх прав та обов"язків Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств залізничного транспорту та фізичною особою-підприємцем Герасимко В.В. (Орендар) укладено додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 14.02.20.12 (а.с. 68).

Згідно п.1 додаткового договору сторони погодили, що Орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 14.02.2012 №05/12 є ПАТ "Укрзалізниця".

Згідно п.2 у тексті договору змінено найменування Відокремлений підрозділ "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №4" ДТГО "Львівська залізниця" на Виробничий підрозділ "Івано-Франківське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд" регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та підрозділ Івано-Франківське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд.

У відповідності до п.3додаткового договору сторони узгодили п.3.1 викласти в редакції: "Орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 становить 3523 грн 97 коп. без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2015 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п.4 додаткового договору, вирішено п.3.4 викласти в наступній редакції: "Орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок Орендодавця, одержувач коштів: підрозділ "Івано-Франківське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд" регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" , не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним."

Пунктом 5 додаткового договору визначено, пункт 11.1 викласти в редакції: "цей договір діє з 01.12.2015 по 31.03.2016 включно".

Усі інші умови не порушені даним договором залишаються без змін (п.6 додаткового договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та у відносинах щодо терміну дії та розрахунків діє з 01.12.2015 (п.7).

Даний додатковий договір є невід"ємною складовою частиною договору оренди №05/12 від 14.02.2012 (п.8).

У відповідності до розрахунку плати за базовий місяць оренди майна, що обліковується на балансі підрозділу Івано-Франківське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд, що є додатком №1 до додаткового договору від 29.01.2016, визначено, що орендна плата за місяць складає 3523 грн 97 коп. без ПДВ (а.с.69).

Згідно акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.01.2016, що є додатком №2 до додаткового договору від 29.01.2016 складеного між ПАТ "Укрзалізниця" (Орендодавець), що є правонаступником усіх прав та обов"язків Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств залізничного транспорту та фізичною особою-підприємцем Герасимко В.В. (Орендар) сторони узгодили, зокрема наступне:

1. Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - частину будівлі загальною площею 113,6 кв.м. (Івано-Франківська область, м. Долина, вул.Т.Шевченка, 21), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2014 і становить за незалежною оцінкою 160 263 грн.

2. Об"єкт оренди обліковується на балансі підрозділу Івано-Франківського управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд.

Акт скріплено підписами та печатками сторін.

В подальшому, додатковими договорами до договору оренди нерухомого майна від 14.02.2012 №05/12, від 31.03.2016, від 30.06.2016, від 01.08.2016, від 26.10.2016, від 17.11.2016, від 07.04.2017, від 07.05.2018 сторонами вносилися зміни до договору, зокрема в частині розміру орендної плати та строку дії договору ( а.с. 71-79). Так, строк дії договору згідно додаткового договору від 07.05.2018 продовжено до 30.06.2018 включно, без подальшого продовження.

ПАТ "Укрзалізниця" філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" звернулося до фізичної особи-підприємця Герасимка В.В. із заявою від 20.04.2018 про припинення дії договору оренди, в якій повідомило про те, що після закінчення строку дії договору оренди майно необхідно повернути балансоутримувачу шляхом підписання акту приймання - передачі орендованого майна, сплативши належні кошти від оренди (а.с. 82).

Листом від 13.06.2018 №279 ВП "Івано-Франківське територіальне управління філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" повідомило Орендаря (підприємець Герасимко В.В.) про необхідність повернення майна після закінчення строку дії договору шляхом підписання акту приймання-передачі, сплативши належні кошти від оренди (а.с.80).

Листом від 24.07.2018 №332 ВП "Івано-Франківське територіальне управління філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" повторно повідомило Орендаря (підприємець Герасимко В.В.) про необхідність повернення орендованого майна (а.с. 82).

З поданого акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2019 (а.с.83-85), акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2019 та акту звірки станом на 01.11.2019 проведених та підписаних уповноваженими особами ВСП "Івано-Франківське територіальне управління філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" (а.с. 112-114) вбачається, що заборгованість по орендних платежах в Орендаря відсутня, заборгованість по нарахуванні неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном з 01.07.2018 по 31.10.2019 за договором оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012, склала 126 686 грн 57 коп.

Таку ж суму неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном з 01.07.2018 по 31.10.2019 за договором оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 в розмірі 126 686 грн 57 коп. наведено в довідці розрахунків по ПП Герасимко В.В.

НОРМИ ПРАВА ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма встановлює об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, що є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 цього Кодексу закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" передбачено особливості утворення Товариства, зокрема: Товариство (акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі) утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту); Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" №200 від 25.06.2014, статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього: майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

Закон України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" також закріплює, що Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, а також передбачає складання відповідного зведеного передавального акту на основі узагальнених даних передавальних актів, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту.

Відтак, приймаючи рішення про утворення ПАТ "Українська залізниця" шляхом реорганізації (злиття) підприємств залізничного транспорту та встановлюючи його правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків зазначених підприємств, держава тим самим фактично висловила своє волевиявлення щодо переходу до ПАТ "Українська залізниця" права власності на відповідне майно, передане державою до його статутного капіталу, у тому числі права самостійно виступати орендодавцем такого майна.

При цьому, статус ПАТ "Українська залізниця" як правонаступника відповідних підприємств залізничного транспорту безпосередньо визначений Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, яким не передбачено можливості запровадження винятків чи обмежень щодо такого правонаступництва, відстрочення набуття права власності на об`єкти нерухомого майна тощо. Аналогічного висновку дійшла Об`єднана Палата Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №918/792/18.

Формування статутного капіталу Товариства врегульовано ст. 4 цього Закону, яка передбачає внесення до статутного капіталу Товариства, зокрема, майна залізничного транспорту загального користування на підставі обліку його на балансах відповідних осіб без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

З вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі Філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" є належним позивачем у справі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Як встановлено судом між сторонами укладено договір оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012, до якого наведеними вище додатковими угодами за погодженням сторін вносились зміни та доповнення, а також було замінено сторону договору (Орендодавця) правонаступником.

У відповідності до ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 2. ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічна норма міститься і в частині 4 статті 284 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 4.1 пленуму Вищого господарського суду України 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Судом встановлено, що позивач (орендодавець) у встановлений законом строк (протягом одного місяця після закінчення терміну) звернувся до орендаря з вимогою про припинення договору оренди. Так додатковим договором від 07.05.2018 до договору оренди нерухомого майна від 14.02.2012, строк дії договору продовжено до 30.06.2018 включно без подальшого продовження. Повідомлення про припинення дії договору та повернення майна від 24.07.2018 отримано орендарем 25.07.2018. (а.с.61).

Таким чином, договір оренди державного майна №05/12 від 14.02.2012 зі змінами і доповненнями припинив свою дію.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 286 ГК України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що орендар сплачує орендну плату за користування нерухомим майном, заборгованості по сплат орендної плати немає.

Договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі зумовлює право наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною 2 статті 785 ЦК України. Законодавцем у частині 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

До предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України.

На відміну від неустойки, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України, що є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин, і для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до якої необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України, обов`язок щодо сплати орендарем орендної плати за користування орендованим майном, в тому числі після спливу строку дії договору оренди, не залежить від встановлення вини у діях орендаря щодо несвоєчасного повернення об`єкта оренди за наслідком розірвання договору оренди. Орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

Одночасне стягнення орендної плати та неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна, за один і той же період користування наймачем орендованим майном (за період з дня припинення дії договору оренди до дня повернення орендованого майна за актом) є неможливим, оскільки є притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, суперечить статті 61 Конституції України.

Аналогічні висновки викладені в постанові від 13.12.2019 № 910/20370/17 Верховного Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Суд зазначає, що відповідач продовжував користуватися об`єктом оренди на правах орендаря та сплачував передбачену договором орендну плату після закінчення договору оренди. Ця оплата приймалась орендодавцем і орендарю не поверталась, отже орендодавець фактично визнавав продовження орендних відносин.

Матеріалами справи підтверджено відсутність заборгованості відповідача з орендної плати за договором оренди від 14.02.2012.

Враховуючи викладене, дії орендодавця щодо нарахування подвійної неустойки за неповернення майна суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, не ґрунтується на нормах закону та договору.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 129 ГПК України суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80,129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції в порядку розділу 4 ГПК України.

Повне рішення складено 14.09.2020

Суддя О.В. Рочняк