ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р. Справа№ 910/4160/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Пересада Б.О., самопредставництво;

від відповідача - Андишула А.М., адвокат, довіреність №27-Д від 28.12.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 про зупинення провадження у справі №910/4160/20 (суддя Селівон А.М.) за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 3 360 209 001,13 грн.

встановив наступне.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення за Додатковою угодою № 11: 2 879 191 967,42 грн. основного боргу, 134 676 957,60 грн. пені, 184 131 757,00 грн. штрафу, 29 730 145,73 грн. 3% річних, 52 857 691,42 грн. інфляційних втрат; за Додатковою угодою № 14: 69 298 822,31 грн. основного боргу, 3 248 702,64 грн. пені, 5 004 212,00 грн. штрафу, 681 477,28 грн. 3% річних, 1 387 267,73 грн. інфляційних втрат, всього 3 360 209 001,13 грн. (з урахуванням збільшення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов, укладеного на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 483 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії" між сторонами, Договору купівлі - продажу електричної енергії № 65-150-SD-19-00063/749/01 від 27.09.2019 року (далі - Договір) та Додаткових угод до нього № 11/76/01/20 від 30.01.2020 року та № 14/203/01/20 від 14.02.2020 року (далі - Додаткові угоди № 11 та № 14) в частині своєчасної та повної оплати проданої позивачем електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 зупинено провадження у справі №910/4160/20 до вирішення пов`язаної з нею господарської справи №910/7234/20 за позовом Державного підприємства "Гарантований покупець" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання правочинів недійсними.

При прийнятті вказаної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідні справи є пов`язаними і факти, які будуть встановлені Господарським судом міста Києва під час розгляду справи №910/7234/20 мають значення для даної справи.

Так, зокрема, в ухвалі вказано, що вирішення спору у справі №910/7234/20 про визнання недійсними, вчинених позивачем, односторонніх правочинів може вплинути на встановлення наявності або відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ДП "НАЕК "Енергоатом" в частині стягнення сум у розмірі 1 452 735,38 грн. та 5 239,37 грн. у даній справі №910/4160/20, зокрема, шляхом оцінки факту зарахування позивачем в оплату електричної енергії січня 2020 року за Додатковою угодою № 8 вказаних сум, сплачених ДП "Гарантований покупець" в рахунок спірного періоду за Договором № 11, який буде мати преюдиційне значення для справи № 910/4160/20.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд справи №910/7234/20 не перешкоджає розгляду даної справи, оскільки вони не є пов`язаними. Отже, на думку скаржника, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження, як неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

В судовому засіданні представник апелянта - позивача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію, переданої на підставі Договору купівлі - продажу електричної енергії № 65-150-SD-19-00063/749/01 від 27.09.2019 року (далі - Договір) та Додаткових угод до нього № 11/76/01/20 від 30.01.2020 року та № 14/203/01/20 від 14.02.2020 року.

Разом з тим, судом першої інстанції було встановлено, що у провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/7234/20 за позовом Державного підприємства "Гарантований покупець" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання односторонніх правочинів щодо зарахування позивачем, здійснених відповідачем оплат, недійсними.

При цьому, Державне підприємство "Гарантований покупець" вважає, що внаслідок вчинення продавцем односторонніх правочинів щодо зарахування платежів відповідача відбулось: 1) збільшення кредиторської заборгованості ДП "Гарантований покупець" за Додатковою угодою № 8 (період постачання 01.01.2020 - 31.01.2020) на 1 452 735,38 грн.; 2) збільшення кредиторської заборгованості ДП "Гарантований покупець" за Додатковою угодою №11 (період постачання 01.02.2020 - 29.02.2020) на 5 239, 37 грн.; 3) збільшення кредиторської заборгованості ДП "Гарантований покупець" за Додатковою угодою №11 (період постачання 01.02.2020 - 29.02.2020) на 1 452 735,38 грн.

За висновком місцевого господарського суду відповідні справи є пов`язаними і факти, які будуть встановлені Господарським судом м. Києва під час розгляду справи №910/7234/20 мають значення для даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про об`єктивну неможливість вирішення спору у даній справі до розгляду справи №910/7234/20.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з`ясувати, як пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому, наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі.

Місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали належним чином не було обґрунтовано, яким чином розгляд справи №910/7234/20 унеможливлює розгляд заявлених у даній справі № 910/4160/20 позовних вимог та не встановлено наявності обставин, які перешкоджають суду першої інстанції самостійно встановити обставини правомірності чи не правомірності черговості, здійснених позивачем, зарахувань оплат відповідача.

При цьому, місцевим господарським судом залишено поза увагою п. 6.4 договору, згідно якого у разі наявності заборгованості за цим договором, сторони домовилися, що зарахування платежів, які здійснює Гарантований покупець на користь Продавця, буде здійснюватися у такому порядку: у першу чергу погашаються пеня та/або штраф, що виникли у зв`язку з порушенням умов договору; у другу чергу погашаються зобов`язання щодо сплати за електричну енергію відповідно до черговості їх виникнення.

Отже, суд першої інстанції не позбавлений можливості надати оцінку черговості, здійснених позивачем, зарахувань оплат відповідача враховуючи умови наведеного пункту договору.

Стосовно посилань суду першої інстанції (в обґрунтування неможливості самостійно надати оцінку черговості вказаних зарахувань, здійснених позивачем) на те, що наявні у даній справі №910/4160/20 докази пов`язані виключно з іншим періодом постачання (01.02.2020-29.02.2020, лютий 2020 року) за Додатковими угодами №№11 та 14, а також на те, що питання недійсності вчинених позивачем односторонніх правочинів і зарахування, здійснених відповідачем, оплат під час розгляду справи №910/4160/20 не ставиться, що, зокрема підтверджується відсутністю прийнятого до розгляду відповідного зустрічного позову, слід зазначити наступне.

Так, відповідач, як особа, яка не погоджується із розміром заявлених позовних вимог, повинна подати в обґрунтування своїх заперечень певні докази, зокрема, ті, що підтверджують здійснені ним оплати, а також навести доводи з їх обґрунтуванням стосовно черговості, здійснених позивачем зарахувань оплат відповідача.

Відповідно неподання таких доказів в межах розгляду даної справи не повинно мати наслідком зупинення провадження по ній до вирішення іншої справи, в якій вони були подані.

Отже, у разі неподання відповідачем доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог, справа розглядається за наявними матеріалами. Так само не зазначення відповідачем в межах даної справи про недійсність черговості зарахувань не може бути підставою для зупинення провадження у ній до вирішення справи, в якій відповідні доводи зазначені.

Таким чином, у даному випадку відсутня така необхідна умова для зупинення провадження у справі, як неможливість її розгляду до прийняття рішення у іншій справі.

Враховуючи те, що приймаючи ухвалу про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд, не навів обґрунтованих мотивів неможливості розгляду даної справи №910/4160/20 до вирішення іншої справи №910/7234/20, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у даній справі.

При цьому, також слід зазначити, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що необґрунтоване зупинення провадження у справі має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне зупинення провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Так, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зупинивши провадження у справі, суд порушив право, зокрема, апелянта на розгляд справи у розумні строки.

Враховуючи наведене вище, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, зокрема, про зупинення провадження з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 про зупинення провадження у справі №910/4160/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 про зупинення провадження у справі №910/4160/20 скасувати.

3. Справу №910/4160/20 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено: 11.09.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко