ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" вересня 2020 р. Cправа № 902/798/14 (902/216/20)

Господарський суд Вінницької області у складі

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Матущак О.В.,

за відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

до: Підприємства споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" (вул. Кутузова, буд. 127, м. Бровари, Київська область, 07400)

про стягнення 752 243,95 грн.

в межах справи № 902/798/14

за заявою: Компанії "Nemiroff Holding Limited" (01050, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13-А)

до: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/798/14 (902/216/20) за позовом ДП "УГК "Nemiroff" до Підприємства споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" про стягнення 752 243,95 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач всупереч умовам договору № 060613/УМБ/П від 06.06.2013 року не виконав договірних зобов"язань щодо оплати товару. Внаслідок чого за твердженням ліквідатора позивача у відповідача перед ДП "УГК "Nemiroff" виникла заборгованість у розмірі 752 243, 95 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 11.01.2018 року ДП "УГК "Nemiroff" було направлено відповідачу претензію. Однак, як зазначає у позовній заяві ліквідатор, вищевказана претензія залишилась відповідачем без реагування.

Враховуючи те, що Підприємство споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" в добровільному порядку не розрахувалося з ДП "УГК "Nemiroff", арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. з метою захисту порушених прав позивача звернувся з вказаним позовом до суду для стягнення боргу в судовому порядку.

Ухвалою суду від 10.03.2020 р. за вказаним позовом відкрито провадження в межах справи № 902/798/14, визначено, що розгляд справи підлягає здійсненню за правилами загального позовного провадження.

Даною ухвалою суду задоволено клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. та витребувано у Підприємства споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" документи, які підтверджують або спростовують право вимоги ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" щодо стягнення збитків у розмірі 752 243,95 грн., а саме: всі договори та документи, які стосуються правовідносин, які виникли між ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" та підприємством споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" на підставі договору №060613/УМБ/П від 06.06.2013 року, а саме, але не виключно договір №060613/УМБ/П від 06.06.2013 року; додаткові угоди до договору; звіти про залишки продукції; акти приймання-передачі послуг; накладні; звіти ЕТП та розрахунки вартості послуг; звіти ЕМ та розрахунки вартості послуг; претензії ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до підприємства споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах"; претензії підприємства споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" до ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff"; інші документи, які підтверджують або спростовують заборгованість підприємства споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" перед ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Ухвалою від 07.04.2020 року підготовче засідання у справі відкладено на 06.05.2020 року.

Ухвалою суду від 06.05.2020 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/798/14 (901/216/20) до 03.06.2020 р., підготовче засідання призначено на 03.06.2020 р.

Ухвалою суду від 03.06.2020 р. підготовче судове засідання призначено на 19.06.2020 р.

Ухвалою суду від 19.06.2020 року підготовче засідання з підстав, передбачених законодавством відкладено на 17.07.2020 року.

Ухвалою від 17.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу №902/798/14 (902/216/20) для судового розгляду по суті на 15 вересня 2020 р.

15.09.2020 року в судове засідання з учасників справи ніхто не з"явився, письмових пояснень щодо причин своєї неявки останніми не надано. Зокрема, й не надано відповідачем відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів.

З матеріалів справи вбачається, що останні про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією. Зокрема, факт належного повідомлення позивача та арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. стверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення ухвали суду від 17.07.2020 року, які наявні у матеріалах справи.

Щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи суд вважає за доцільне зазначити про те, що судова кореспонденція, яка була адресована останньому повернулася на адресу суду з відміткою служби поштового зв`язку: "За закінченням встановленого строку зберігання".

Частиною 10 ст. 242 ГПК України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст.10 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV від 15.05.2003 року, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як з"ясовано судом судова кореспонденція по справі надсилалась відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві та яка співпадає з адресою, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних - осіб та громадських формувань, а саме: "вул. Кутузова, буд. 127, м. Бровари, Київська область, 07400".

Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, а також їх повторну неявку в судове засідання, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності останніх та за наявними у справі письмовими доказами.

При цьому, суд вважає, що неявка представників сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази надані позивачем в обґрунтування позовних вимог встановив наступні обставини.

Як вбачається із змісту позовної заяви між ДП "УГК "Nemiroff" та ПСК "Укооппромторг у м. Броварах" виникли господарські зобов"язання на підставі договору № 060613/УМБ/П від 06.06.2013 року.

В рамках проведеного аналізу господарської діяльності ДП "УГК "Nemiroff" ліквідатором було встановлено, що відповідач взяв на себе зобов"язання отримати продукцію від позивача та оплатити її в порядку та на умовах визначених договором, однак порушив дане зобов"язання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем у розмірі 752 243, 95 грн.

Судом з"ясовано, що 11.01.2018 року позивачем з метою досудового врегулювання спору було направлено відповідачу претензію. Однак, як встановлено судом відповідна претензія залишилась відповідачем без реагування.

В підтвердження наведених вище обставин арбітражним керуючим (ліквідатором) Гладієм О.В. додано копії видаткових накладних (а.с.12-14), товарно - транспортних накладних (а.с.15-16).

За період з 01.01.2014 р. по 28.02.2014 р. сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого борг відповідача перед позивачем становить 751 208, 22 грн.

Договору № 060613/УМБ/П від 06.06.2013 року та будь - які інші первинні документи ліквідатором надано не було з огляду на їх відсутність у позивача.

З клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. про витребування документів, суд встановив про можливу вірогідність знаходження первинних документів в підтвердження договірних зобов"язань між сторонами у відповідача.

Ухвалою від 10.03.2020 року задоволено клопотання позивача про витребування від відповідача додаткових документів, проте відповідач їх суду не надав.

Відтак, з"ясувавши вищевикладені обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов наступних правових висновків.

За своєю правовою природою спір, який виник між сторонами випливає із договору поставки.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Згідно положень ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" облік передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному підприємства.

Згідно зі ст. 9 Закону про бухгалтерський облік, підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинний документ, який фіксує факт здійснення операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації, власника, на їх проведення.

З огляду на викладене, всі господарські операції повинні підтверджуватися первинними документами. До таких зокрема належать: видаткова та податкова накладні, рахунок фактура, товарно - транспортна накладна, акт виконаних робіт або акт прийманні виконаних робіт, банківські виписки, платіжні доручення, оборотно - сальдові відомості, касові ордери (прибутковий та видатковий), бухгалтерська довідка.

Саме вказані документи розкривають внутрішню суть господарської операції, її справжність, економічну вигоду, ділову мету. Якщо таких документів немає у матеріалах справи, то тоді неможливо підтвердити реальність та товарність спірної господарської операції.

Як з"ясовано судом, позивачем не надано до суду достатніх доказів, які б вказували на наявність заборгованості відповідача перед ДП "УГК "Nemiroff", зокрема з тих документів, які долучені позивачем до позовної заяви не можливо встановити який мав поставлятися товар, дату поставки, строки оплати, не можливо встановити на яку суму відповідачем здійснено оплату. Обґрунтованого розрахунку позовних вимог матеріали справи не містять.

При цьому, не надано самого договору № 060613/УМБ/П від 06.06.2013 року на який позивач посилається в позовній заяві.

Витребувані судом документи ухвалою від 10.03.2020 року в матеріали справи не були подані.

Докази надані позивачем до позовної заяви не можуть розцінюватись судом як належні та достатні докази в підтвердження обґрунтованості та правомірності для стягнення заявленої суми боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, допустимими, достовірними та вірогідними.

Необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов"язком позивача є доведення факту порушення відповідачем його прав і законних інтересів у договірних відносинах та існування заборгованості.

З встановлених вище обставин вбачається, що ДП "УГК "Nemiroff" не довів факту неналежного виконання відповідачем договірних зобов"язань та існування заборгованості у розмірі 752 243, 95 грн. Долучені позивачем до позовних матеріалів докази юридично не підтверджують обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог. Тому, з урахуванням викладеного, у позові про стягнення 752 243,95 грн. - боргу слід відмовити.

Разом з тим, у позовній заяві ліквідатор позивача зазначає про те, що на момент звернення до суду із вказаною позовною заявою позивач очікує понести додаткові витрати на правову допомогу в зв"язку із розглядом справи у розмірі 60 000,00 грн.

Тому, просить суд стягнути відповідну суму витрат з відповідача.

Суд, дійшов висновку про відмову в стягнення з відповідача 60000,00 грн. витрат, пов"язаних з професійною правничою допомогою з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За таких обставин, беручи до уваги, що у задоволенні позову ДП "УГК "Nemiroff" до ПСК "Укооппромторг у м. Броварах" про стягнення 752 243, 95 грн. відмовлено, слід відмовити й у стягненні з відповідача 60000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та покласти відповідні судові витрати на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Зважаючи на відмову в позові судовий збір в розмірі 11 283, 66 грн. слід покласти на позивача.

Відповідно до ч.ч.1. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства; ст.ст. 2, 3, 11, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 196, 210, 232, 236, 238, 240, 241, 242, 256, 326, 327 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до ПСК "Укооппромторг у м. Броварах" про стягнення 752 243, 95 грн. - відмовити.

2. У стягненні з ПСК "Укооппромторг у м. Броварах" 60 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (, 22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31) в доход Державного бюджету України 11 283, 66 грн. - судового збору.

4. Видати наказ.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Копію рішення суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 17 вересня 2020 р.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук.прим.:

1 - до справи;

2 - Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31);

3 - Підприємство споживчої кооперації "Укооппромторг у м. Броварах" (вул. Кутузова, буд. 127, м. Бровари, Київська область, 07400);

4 - арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. (м. Дніпро, а/с 189, 49000).