РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2020Справа № 910/9870/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м.Київ, вул.Казимира Малевича, 31, )

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, 7-Д, )

про відшкодування матеріальної шкоди 24201,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 24201,00 грн відшкодування виплаченого страхувальнику позивача у зв`язку з ДТП, яка сталась 28.08.2019 з вини страхувальника відповідача за полісом АМ/7995190.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.07.2020 відкрив провадження у справі №910/9870/20, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначив сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 13.07.2020 позивач отримав - 20.07.2020, відповідач - 20.07.2020.

03.08.2020 відповідач засобами поштового зв`язку подав відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого позовні вимоги не визнає, зазначаючи, що при складанні учасниками ДТП Європротоколу від 28.08.2019 допущено грубі порушення умов його заповнення відповідно до Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011, повідомлення про ДТП до НАСК «Оранта» у встановленому порядку не надходило, представнику відповідача пошкоджені в ДТП транспортні засоби для огляду надані не були, про обставини ДТП відповідач дізнався шляхом отримання від позивача регресної претензії № 9040 від 06.11.2019. Посилаючись на вказані обставин відповідач стверджує про необґрунтованість прийняття позивачем спірного Європротоколу та виплати відшкодування, безпідставність заявлених регресних вимог.

12.08.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій на доводи відповідача зауважив, що неточне заповнення Європротоколу не є підставою для виплати страхового відшкодування у строки та порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виключний перелік яких встановлено статтями 32, 37 вказаного закону; відповідач не позбавлений права подати клопотання про проведення судової експертизи у справі з метою встановлення пошкоджень автомобіля страхувальника позивача у ДТП, вартості збитків, сумніви відповідача щодо викладених у Європротоколі обставин вважає необгрунтованими.

19.08.2020 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких учасник справи наполягає на недоведеності заявлених вимог та права регресної вимоги на спірну суму за обставин неточностей відомостей про ДТП, зазначених у Європротоколі від 28.08.2019 та неповідомлення відповідача про ДТП, огляд пошкодженого автомобіля страхувальника позивача та ін.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі..

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Жодних пояснень, клопотань від позивача та відповідача, у т.ч. щодо неможливості реалізації процесуальних прав через запровадження карантину, продовження процесуальних строків, до суду не надходило.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.05.2019 між ПАТ «СК «ВУСО» (страхувальник) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 7-00 згідно якого позивач застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані із експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Geely Emgrand EC7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

28.08.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Geely Emgrand EC7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, та за взаємною згодою водії транспортних засобів склали повідомлення про ДТП (Європротокол).

Актом огляду транспортного засобу від 28.08.2019 було визначено характер та перелік пошкоджень автомобіля страхувальника позивача.

26.09.2019 позивач на виконання умов Договору, на підставі заяви страхувальника, відповідно до рахунку ФОП Ріга О.І. № РІ-0000070 від 29.08.2019, страхового акту № 11661 від 26.09.2019 за платіжним дорученням № 25662 сплатив на рахунок ФОП Ріга О.І. страхове відшкодування в сумі 24201,00 грн.

Актом з наданих послуг по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля ФОП Ріга О.І. № БН-6303 від 11.10.2019 підтверджено факт здійснення ремонтних робіт та заміни деталей пошкодженого в ДТП автомобіля «Geely Emgrand EC7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на суму 24201,00 грн.

Відповідно до Звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» № 18428 про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу, складеного 28.04.2020, враховуючи пошкодження, визначені в Акті огляду від 28.08.2019, фото фіксації, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Geely Emgrand EC7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склав нуль.

Згідно Європротоколу від 28.08.2019, та схеми, ДТП відбулася з вини водія автомобіля «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ..

З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7995190, відомості про який також вказано у Європротоколі від 28.08.2019 вбачається, що автомобіль «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, застрахований у відповідача - Публічного акціонерного товариства НАСК "Оранта" з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн та нульовою франшизою.

Матеріалами справи встановлено та відповідачем не заперечується, що 06.11.2019 позивач надіслав на адресу відповідача регресну вимогу № 9040 про виплату страхового відшкодування на суму 24201,00 грн по ДТП 28.08.2019.

Листом №09-02-22/761 від 21.01.2020 відповідач повідомив про недоліки Європротоколу від 28.08.2019 та наявність підстав для розподілу цивільно-правової відповідальності між учасниками лише за умовам надання на огляд обох пошкоджених автомобілів та фото фіксації ДТП.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що відповідач свої зобов`язання щодо відшкодування у порядку регресу суми 24201,00 грн понесених фактичних витрат не здійснив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 28.08.2019 була оформлена Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом).

Як встановлено ст.33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

На виконання Закону України від 17.02.2011 Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у Європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Згідно із положеннями п. 6 Інструкції, виправлення у Повідомленні категорично забороняються. Замість зіпсованого бланку заповнюється інший. Тільки після підписання Повідомлення водіями учасниками ДТП, аркуші розділяються для кожного із водіїв.

Пунктом 7 Інструкції встановлений наступний порядок заповнення Повідомлення:

- пункти 1, 2 заповнюються згідно з фактичними датою та часом настання ДТП із зазначенням місця ДТП;

- у пунктах 3, 4 Повідомлення вірне твердження позначається знаком "Х";

- у пункті 5 зазначаються відомості про свідків ДТП. У разі, якщо свідки ДТП не встановлені або відсутні, то у цьому пункті робиться запис, наприклад: "не виявлені" або "відсутні";

- у пункті 6 зазначається інформація про страхувальника згідно з даними полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або "Зеленої карти" (далі - Сертифікат страхування);

- пункт 7 заповнюється згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та Сертифікату страхування. Відомості в зазначених документах мають співпадати;

- пункт 8 заповнюється згідно з даними Сертифікату страхування. Поле "ТАК" пункту 8 "Чи покриває поліс шкоду транспортному засобу? " позначається знаком "Х" за наявності договору добровільного страхування наземного транспортних засобів (КАСКО);

- пункт 9 заповнюється згідно з даними посвідчення водія учасника ДТП. Також водій учасник ДТП зазначає номер свого телефону або електрону адресу (е-mail) та адресу фактичного проживання;

- у пункті 10 стрілкою необхідно вказати напрям і місце початкового удару (первинного контакту);

- у пункті 11 стисло зазначаються видимі пошкодження кожного транспортного засобу;

- у пункті 12 (клітинки 1-17) відмічаються знаком "Х" обставини, які відносяться та характеризують ДТП. Обов`язково зазначається кількість відмічених знаком "Х" клітинок.

- у пункті 13 відображаються: розташування транспортних засобів А і В на момент настання ДТП, стрілками напрямок їх руху, дорожні знаки та розмітка, назва вулиць або доріг. Для позначення автомобіля використовується позначка " ". Для зображення роздільних смуг, перехрестків та вулиць використовуються позначки "¦ ", " + ", " = ";

- у пункті 14 надається додаткова інформація, яка не міститься у Повідомлені та яку водій транспортного засобу вважає за необхідне викласти. У разі необхідності дозволяється використання додаткового аркуша. У такому випадку в пункт 14 Повідомлення вноситься запис "додаткові пояснення на ___ аркушах додаються";

- у пункті 15 ставиться підпис (підписи) особи (осіб), що оформляла (оформляли) Повідомлення.

Оформлене у відповідності до зазначеної Інструкції учасниками дорожньо-транспортної пригоди повідомлення в силу положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є, відповідно, підставою для прийняття страховиком рішення щодо здійснення страхового відшкодування.

Зі змісту Європротоколу судом встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди 28.08.2019 відбулось зіткнення автомобіля «Geely Emgrand EC7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , автомобіль страхувальника позивача отримав механічні пошкодження крила, лівої фари та бампера, водій ОСОБА_3 зазначив, що при перестроюванні не помітив рух іншого транспортного засобу, свою вину визнав.

У Європротоколі від 28.08.2019 у п.7 дійсно невірно зазначено державний реєстраційний номер автомобіля Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , п.12 не містить відмітки про обставини ДТП, водночас відповідно до письмових пояснень учасників ДТП, доданих до справи, учасниками справи зазначено про невірне зазначення та повідомлено обставини ДТП.

Судом встановлено, що Європротокол складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність зауважень учасників ДТП стосовно відомостей, які зазначені у даному Європротоколі.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, враховуючи вищенаведене, з урахуванням приписів чинного законодавства, суд приймає до уваги повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 28.08.2019, як належний доказ вчинення ДТП за участю застрахованого автомобіля марки «Geely Emgrand EC7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , та наявність вини останнього, яку він визнав.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З наданих документів вбачається, що виплата позивачем своєму страхувальнику страхового відшкодування, розмір якого визначено на підставі рахунку-фактури ФОП Ріга О.І. № РІ-0000070 від 29.08.2019 року є правомірною і вказаний рахунок-фактура разом з відповідним платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 25662 від 26.09.2019 є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/7995190 чинного на момент ДТП (28.08.2019) у ПАТ «НАСК «Оранта».

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власникам автомобіля марки «Scoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , збитки у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач, оскільки до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 7-00 від 29.05.2019 перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Geely Emgrand EC7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи визначені полісом № АМ/7995190 розміри лімітів відповідальності та франшизи, за відсутності доказів оплати, підлягає стягненню відшкодування витрат у розмірі 24201,00 грн.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне.

У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Відповідач не спростовує того, що у нього наявне зобов`язання щодо виплати позивачу страхового відшкодування, однак вказує на недоліки Європротоколу від 28.08.2019, в якому його страхувальник визнав свою вину, проте вказані недоліки за сукупністю усіх обставтин справи та пояснень учасників ДТП не спростовують обставини ДТП та особу винуватця.

Згідно із п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до ДТП, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

В силу закріплених в положеннях ст. 11-14 ЦК України меж здійснення прав і обов`язків в комплексі із визначеними ст. 33, 33-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язками вказаних осіб є надання страховику інформації про подію, яка може бути підставою для виплати страхового відшкодування за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які мають бути здійснені з дотриманням принципу добросовісності, що в першу чергу полягає в достовірності відповідної інформації, адже в іншому випадку, зокрема, у разі встановлення недостовірності наданої інформації чи приховування певної інформації, страховик позбавлений можливості встановити обставини страхової події, а тому має право відмовити у виплаті відповідного страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Тому можна зробити висновок, що позивач за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15.

Таким чином, твердження відповідача щодо того, що про обставини ДТП він дізнався з регресної вимоги позивача не приймається судом в якості підстав для відмови у виплаті відшкодування, оскільки заява про регресні вимоги № 9040 від 06.11.2019 подана в межах річного строку звернення з моменту ДТП 28.08.2019, правовідносини між відповідачем та його страхувальником щодо можливості чи безпідставного неповідомлення про ДТП, як страховий випадок за полісом АМ/7995190 не є предметом розгляду даної справи.

Також відповдічаем не наведено обґрунтованих підстав, з якими чинне законодавство визначає обов`язкове повідомлення та виклик відповідача, як страховика винної особи на огляд транспортних засобів , пошкоджених в ДТП.

У випадку наявності обставин, фактів або доказів, які викликали у відповідача сумніви щодо понесених позивачем збитків, останній не був обмежений у можливості звернутися до компетентних осіб з метою оцінки розмірів збитку, у т.ч. у процесі розгляду справи з клопотанням про проведення судової експертизи.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, не доведено обставин звільнення від зобов`язання відшкодувати на користь позивача понесені останнім витрати у заявленій сумі 24 201,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, 7-Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м.Київ, вул.Казимира Малевича, 31, ) 24201 (двадцять чотири тисячі двісті одну) грн. 00 коп відшкодування, 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак