ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 справа № 914/1646/20

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю КПП Центр, с. Черляни, Городоцький район, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Стобуд+, м.Миколаїв, Львівська область

про: стягнення 110857,38грн за договором поставки №548300 від 01.11.2019

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д.Андрусик

За участю представників:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю КПП Центр до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Стобуд+ про стягнення 110857,38грн за договором поставки №548300 від 01.11.2019.

Ухвалою від 13.07.2020 позов залишено без руху.

Ухвалою від 05.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 10.09.2020.

07.09.2020 від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що 02.09.2020 відповідач оплатив основний борг в сумі 97900,00грн, відтак просить стягнути з відповідача на свою користь 9720,08грн пені, 336,24грн інфляційних втрат, 2901,07грн 3% річних та судові витрати.

07.09.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Також надіслано копію акту приймання-передачі наданих послуг правової допомоги.

Відповідач в судове засідання 11.09.2020 явки повноважного представника не забезпечив.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Між сторонами було складено та підписано договір поставки № 548300 від 01.11.2019, відповідно до п. 1.1. якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 3.1.1. договору, позивач зобов`язаний передати товар відповідачу відповідно до його замовлення у строк, в кількості та в асортименті, узгодженому сторонами.

Відповідно до п. 3.2.1. договору, позивач має право отримати оплату товару в розмірі, порядку та строки, встановлені цим договором. Згідно з п. 3.3.1. покупець зобов`язаний прийняти товар та своєчасно його оплатити.

У п. 5.3. договору зазначено, що оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача на умовах 100% передоплати.

Факт здійснення поставки підтверджується копіями видаткових накладних долучених до матеріалів справи на загальну суму у розмірі 97900,00 грн. Зокрема № FТМ00230479/19 від 26.11.2019 (замовлення № 000555986/19) на суму 2000,00 грн; № FТМ00233404/19 від 29.11.2019 (замовлення № 000568468/19) на суму 16000,00 грн; № FТМ00257279/19 від 30.12.2019 (замовлення № 000497938/19) на суму 79900,00 грн.

Як зазначено в позові станом на дату звернення до суду, відповідач не здійснив жодної оплати за договором.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач направляв відповідачу претензію 20.05.2020 про сплату заборгованості.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив позивачу за поставлений товар. Відтак, ТзОВ КПП Центр звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 97900,00 грн основного боргу, 9720,08грн пені, 336,24грн інфляційних втрат та 2901,07грн 3% річних.

Після відкриття провадження господарським судом відповідачем сплачено основний борг в розмірі 97900,00 грн. Відтак позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача 9720,08грн пені, 336,24грн інфляційних втрат та 2901,07грн 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір поставки № 548300 від 01.11.2019, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач свої зобов`язання за спірним договором виконав повністю.

Відповідач про дійсність отриманого товару та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Оскільки після відкриття провадження господарським судом відповідачем сплачено основний борг в розмірі 97900,00 грн, то провадження в цій частині слід закрити.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 336,24грн інфляційних втрат за період з 26.11.2019 до 21.06.2020 - підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 2901,07грн суми 3% річних судом встановлено, що позивачем допущені помилки у нарахуванні суми, що підлягає до стягнення. Так, за розрахунком суду з відповідача підлягає до стягнення 1450,70 грн 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Стосовно вимоги про стягнення пені 9720,08грн пені суд зазначає таке.

Відповідно до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Згідно із матеріалами справи, між позивачем та відповідачем, у відповідності із ст. 547 ЦК України, письмового договору про стягнення пені, як виду забезпечення виконання зобов`язання, укладено не було. Відтак, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення пені з відповідача.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача 7327,00грн витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

До матеріалів справи долучено необхідні документи, що підтверджують надання правової допомоги у цій справі та представництво інтересів позивача саме адвокатом.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку стягнути з відповідача на користь позивача 7327,00грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Стобуд+ (81600, Львівська область, м. Миколаїв, вул. Устияновича, 14; ідентифікаційний код 39887701) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КПП Центр (81500, Львівська область, Городоцький район, с. Черляни, вул.Польова, 97, ідентифікаційний код 38169102) 1450,70 грн 3% річних, 336,24грн інфляційних втрат, 7327,00грн витрат на професійну правничу допомогу та 1945,21 грн. судового збору.

3.У задоволенні вимог про стягнення 9720,08грн пені та 1450,37грн 3% річних відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 15.09.2020.

Суддя У.І. Ділай