ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/10451/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Шляхово - будівельне управління № 41»

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 (колегія суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.)

зі справи № 910/10451/19

за позовом публічного акціонерного товариства «Шляхово - будівельне управління № 41» (далі - ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41»)

до акціонерного товариства «Український будівельно - інвестиційний банк» (далі - АТ «Український будівельно - інвестиційний банк»)

про визнання договору недійсним.

Згідно з розпорядженням Заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04.09.2020 № 29.3-02/1972 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» склад суду у справі № 910/10451/19 змінено у зв`язку з перебуванням судді Бенедисюка І.М. у відпустці.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до АТ «Український будівельно - інвестиційний банк» про визнання недійсним з моменту укладення договору від 20.03.2018 № BG/UA/03-2-0954 про надання гарантії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2019 зі справи № 910/10451/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

25.06.2020 ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41» оскаржило рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, водночас звернувшись до суду з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 апеляційну скаргу зі справи залишено без руху на підставі частини третьої статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що підстави, які наведені скаржником у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Скаржнику надано строк 10 днів з дня вручення даної ухвали для виправлення допущених недоліків, а саме, для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Копію зазначеної ухвали отримано скаржником 20.07.2020.

21.07.2020 від скаржника надійшло клопотання (заява) про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41» на рішення суду першої інстанції зі справи з посиланням на приписи пункту 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд касаційної інстанції ухвалу суду апеляційної інстанції зі справи скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Скаржник посилається на те, що позивачем не було отримано повний текст рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2019, а про судове рішення йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції залишено поза увагою приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-ІХ, а також те, що скаржник не звертався до суду з клопотанням про продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги станом на час постановлення оскаржуваної ухвали, у той час як суд лише за заявою особи може продовжувати процесуальний строк, встановлений законом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Доводи інших учасників справи

АТ «Український будівельно - інвестиційний банк» не скористалося своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

3. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

Приписами статті 256 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 17.12.2019 направлено позивачу 24.12.2019 та отримано уповноваженою особою позивача 02.01.2020 (аркуш справи 95), чим спростовано довід скаржника про те, що позивачем не було отримано повний текст рішення суду зі справи, а про судове рішення йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім того, позивач не був позбавлений можливості ознайомитись з рішенням суду від 17.12.2019, яке розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) з 26.12.2019.

Також судом апеляційної інстанції зазначено, що на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху скаржник подав клопотання (заяву) про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому зазначив, що відповідно до наказу голови ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41» від 27.12.2019, ОСОБА_1 (голова правління) у зв`язку з проходженням лікування знаходився у відпустці без збереження заробітної плати з 30.12.2019 по 30.03.2020. У період з 30.03.2020 під час карантинних обмежень, представник скаржника ОСОБА_1. перебував на самоізоляції за місцем постійного проживання, на виконання запроваджених місцевою владою карантинних обмежень та не мав можливості виконувати свої статутні повноваження.

Проте, як встановлено апеляційним господарським судом, представництво інтересів ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41» у суді першої інстанції відповідно до протоколу судового засідання від 29.10.2019 здійснював адвокат Самойленко В.В. на підставі ордеру серія КВ № 765218 від 29.10.2020 (аркуш справи 72), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4498 (аркуш справи 73).

Доказів припинення відносин представництва між названим Товариством та адвокатом суду не надано.

Крім того згідно з наказом від 27.12.2019 № 5 обов`язки голови правління ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41» на період лікування ОСОБА_1 покладено на головного інженера ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов заснованого на законі висновку про те, що звертаючись з клопотанням (заявою) про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, позивачем не наведено поважних причин, які перешкоджали зверненню з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

Мотивованим є й висновок суду апеляційної інстанції про те, що карантинні обмеження були введені з 12.03.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»), у свою чергу, рішення суду першої інстанції представник позивача отримав 02.01.2020, відповідно, з моменту отримання повного тексту рішення до дати введення карантинних обмежень минуло понад 2 місяці (69 діб), а, отже, скаржником не доведено належними та допустимими доказами неможливості звернення з апеляційною скаргою у встановлений частиною першою статті 256 ГПК України 20 - ти денний строк.

Касаційний господарський суд зазначає про те, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку. При цьому принцип змагальності в господарському судочинстві та, зокрема, статті 13, 74 ГПК України передбачають, що особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Отже, на особу, яка звертається з відповідною заявою покладається обов`язок довести ті обставини, на які остання посилається як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку. Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2019 зі справи № 921/211/19.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Пелевін проти України» від 20.05.2010, у справі «Наталія Михайленко проти України» від 30.05.2013 зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми буде застосовано. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України» від 18.11.2010).

Що ж стосується посилання скаржника на те, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-ІХ, а також те, що скаржник не звертався до суду з клопотанням про продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги станом на час постановлення оскаржуваної ухвали, Касаційний господарський суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень ГПК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», які набрали чинності з 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, продовження процесуальних строків обумовлено неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк.

Проте клопотання (заява) про усунення недоліків апеляційної скарги (доводи якого й були оцінені судом апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали) подане скаржником у межах строку, визначеного згідно з ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.07.2020, відповідно посилання скаржника на те, що останній не звертався до суду з клопотанням про продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги станом на час постановлення оскаржуваної ухвали є безпідставним, оскільки процесуальна дія вчинена скаржником і строк для вчинення такої процесуальної дії скаржником не був пропущений.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду апеляційної інстанції від 27.07.2020 - без змін, оскільки доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а оскаржуваний судовий акт ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати

Понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на ПАТ «Шляхово - будівельне управління № 41», оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 зі справи № 910/10451/19 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Шляхово - будівельне управління № 41» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова