УХВАЛА

15 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 910/9524/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства освіти і науки України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020

у справі № 910/9524/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пивкофф"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство освіти і науки України,

про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Міністерство освіти і науки України 09.07.2020 звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 (повний текст складено 18.06.2020) у справі №910/9524/19.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 16.07.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька Н.О.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2020 касаційну скаргу Міністерства освіти і науки України залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 290 ГПК України, надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, вказано на необхідність: 1) зазначити передбачену (передбачені) ст. 287 ГПК України підставу (підстави) подання цієї скарги; 2) надати документи, що підтверджують повноваження головного спеціаліста відділу претензійно - позовної роботи департаменту правового забезпечення Міністерства освіти і науки України Крилевець Марини Сергіївни на підписання касаційної скарги як представника (адвоката) на підставі довіреності або в порядку самопредставництва відповідно до положень ч. 3 ст. 56 ГПК України.

Зазначену ухвалу від 29.07.2020 скаржник отримав 31.07.2020, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог вказаної ухвали скаржником 06.08.2020 подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги (отримана Верховним Судом 31.08.2020), до якої додано касаційну скаргу (підписано Т.в.о. Міністра - С. Шкарлет), а тому недолік касаційної скарги в частині повноважень щодо підписання касаційної скарги усунуто.

Крім того касаційна скарга містить загальну вказівку на норми ст. ст. 236, 311, 312, п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України, та у якій зазначено, що судом апеляційної інстанції під час розгляду справи були допущені порушення норм матеріального права з невідповідністю висновків, викладених в постанові, обставинам справи.

Щодо усунення недоліку касаційної скарги в частині зазначення передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) подання цієї скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною 1 ст. 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України, а тому право касаційного оскарження обмежено виключно тими підставами, які передбачені наведеними вище положеннями ст. 287 ГПК України.

При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

Суд звертає увагу скаржника на те, що посилання в касаційній скарзі на норми ст. ст. 236, 311, 312, п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки скаржником не зазначено виключних випадків, передбачених ч. 2 ст. 287 ГПК України, за наявності яких Касаційний господарський суд може відкрити касаційне провадження.

У поданій касаційній скарзі хоча і є посилання, зокрема, на ст. ст. 236, 311, 312, п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України, однак остання не містить однозначної інформації щодо вимог касаційної скарги, а також визначених скаржником підстав касаційного оскарження судових рішень у даній справі, що не є належним виконанням приписів п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

Частиною 4 ст. 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Приписами ч. 5 ст. 292 ГПК України, зокрема, визначено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 29.07.2020 щодо визначення передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 290 цього Кодексу, касаційна скарга Міністерства освіти і науки України підлягає поверненню скаржнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 292 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Міністерства освіти і науки України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 у справі № 910/9524/19 не приймати до розгляду і повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.