ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року Справа № 913/239/20

Провадження №19/913/239/20

Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна інжинірингова компанія" (вул. Визволителів, б. 73, кв. 53, м. Рубіжне, Луганська область, 93011)

до Комунального підприємства "Муніціпальний сервіс" Рубіжанської міської ради Луганської області (вул. Іванова, 157, м. Рубіжне, Луганська область, 93000)

про стягнення 227868 грн 75 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Чернобай С.С., адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги №1003897 від 20.03.2020;

від відповідача - представник не прибув

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Східна інжинірингова компанія" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Комунального підприємства "Муніціпальний сервіс" Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення заборгованості в сумі 226 158 грн 65 коп., пені в сумі 1 401 грн 68 коп., 3 % річних у сумі 308 грн 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на технічне обслуговування ліфтів №28/12-2019-1 від 28.12.2019 щодо своєчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, на яку нараховані пеня та 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.04.2020 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 19.05.2020.

Ухвалою суду від 19.05.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 01.06.2020.

Ухвалою суду від 01.06.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 23.06.2020.

Ухвалою суду від 23.06.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 04.08.2020.

Ухвалою суду від 24.07.2020 перенесено розгляд справи на 17.08.2020.

Ухвалою суду від 17.08.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 31.08.2020.

28.08.2020 від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява №1181 від 28.08.2020 про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням карантину.

Суд враховує, що в зв`язку з поширенням на території України коронавірусу COVID-19 та з метою запобігання цьому процесу постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. На даний час термін карантину продовжено до 31 жовтня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

У той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача та відмову в задоволенні заяви №1181 від 28.08.2020 про відкладення розгляду справи.

Крім того, явка уповноважених осіб судом не визнавалася обов`язковою, про що було зазначено в ухвалах суду від 19.05.2020, 01.06.2020, 23.06.2020, 24.07.2020, 17.08.2020.

Представник відповідача в судове засідання 31.08.2020 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Неподання відзиву на позовну заяву та неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 31.08.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд зазначає наступне.

28.12.2019 між Комунальним підприємством «Муніципальний сервіс» Рубіжанської міської ради Луганської області (відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Східна інжинірингова компанія» (позивач, підрядник) укладено договір на технічне обслуговування ліфтів №28/12-2019-1, відповідно до п.1.1 якого, виконавець зобов`язався протягом 2020 року надати замовникові послуги, зазначені в п.1.2 договору, а замовник прийняти та оплатити такі послуги.

Замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 021:20-7 Послуги з технічного обслуговування ліфтів (Послуги з повного технічного обслуговування ліфтів) на об`єктах замовника і в повному обсязі відповідно до додатку №1.1, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 договору).

У кінці поточного місяця підрядник надає замовнику акти виконаних робіт, які складаються згідно місячних графіків із зазначенням вартості робіт (п.4.1 договору).

Щотижня замовник сплачує передплату в розмірі 20 % від місячного нарахування (п.4.3 договору).

Остаточний розрахунок за надані послуги здійснюються на кожне 5 число місяця наступного за розрахунковим відповідно до актів про надані послуги (п.4.4 договору).

У разі порушення строку оплати за виконанні роботи, вказаного в п.4.3 та п.4.4 цього договору, замовник сплачує підряднику пеню у розмірі облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожний день прострочення (п.7.1 договору).

Договір набуває чинності з 01.01.2020 та діє до моменту закінчення тендерних процедур за закупівлею; код ДК 021:20-7 Послуги з технічного обслуговування ліфтів (Послуги з повного технічного обслуговування ліфтів будинків, які знаходяться в управлінні КП «Муніципальний сервіс» Рубіжанської міської ради), але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1 договору).

На виконання вказаних умов договору позивачем з січня 2020 року по 10.02.2020 року були надані відповідачу послуги з технічного обслуговування та ремонту ліфтів на загальну суму 316 158 грн 65 коп., що підтверджується актами виконання робіт (надання послуг).

Відповідач надані послуги оплатив частково в сумі 90 000 грн 00 коп. (платіжне доручення №1527 від 17.01.2020 на суму 45 000 грн 00 коп. та платіжне доручення №1515 від 24.01.2020 на суму 45 000 грн 00 коп.), що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 226 158 грн 65 коп.

10.02.2020 сторони уклали Додаткову угоду №1, в якій домовились припинити дію договору №28/12-2019-1 від 28.12.2019 на технічне обслуговування ліфтів з 24 год. 00 хв. 10.02.2020.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір №28/12-2019-1 від 28.12.2019 на технічне обслуговування ліфтів є договором про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором у сумі 226 158 грн 65 коп.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 06.01.2020 по 20.03.2020 в сумі 1 401 грн 68 коп. суд зазначає наступне.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені за період з 06.01.2020 по 20.03.2020 в сумі 1 401 грн 68 коп., судом встановлено, що він є арифметично вірним, зробленим відповідно до приписів діючого законодавства, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню судом повністю.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 06.01.2020 по 20.03.2020 в сумі 308 грн 42 коп. господарський суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3 % річних за період з 06.01.2020 по 20.03.2020 в сумі 308 грн 42 коп., судом встановлено, що він є арифметично вірним, зробленим відповідно до приписів діючого законодавства, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає задоволенню судом повністю.

Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір за платіжним дорученням №442 від 13.04.2020 у розмірі 3 418 грн 04 коп., у той час як, виходячи з розміру заявлених позовних вимог (227 868 грн 75 коп.), повинен був сплачений судовий збір у сумі 3418 грн 03 коп.

З огляду на викладене, на цей час існує переплата судового збору в загальній сумі 0 грн 01 коп., який відповідно до приписів Закону України "Про судовий збір" може бути повернутий ухвалою господарського суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Судовий збір у розмірі 3 418 грн 03 коп. покладається на відповідача згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо судових витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн 00 коп., заявлених у позовній заяві, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з положеннями частини 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Тому, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Матеріали справи містять наступні докази: копія договору юридичного обслуговування №2802/21 від 28.02.2020, укладеного між ТОВ «Східна інжинірингова компанія» та ОСОБА_1 , предметом якого є надання правової допомоги. Конкретний перелік видів та форм правової допомоги сторони передбачили в п.2.1 розділу 2 договору.

Також матеріали справи містять свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1052 від 26.07.2012, видане на ім`я Чернобая Сергія Сергійовича, та ордер серії ВВ №1003897 від 20.03.2020 на здійснення представництва ТОВ «Східна інжинірингова компанія» в Господарському суді Луганської області, акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) №3 від 20.03.2020 на суму 10 000 грн 00 коп. та квитанцію до прибуткового касового ордера №18 від 20.03.2020 на суму 10 000 грн 00 коп.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

У відповідності до ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 5, 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що відповідач правом, наданим частинами 5, 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду не звертався.

Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.123, 129, 130, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна інжинірингова компанія" до Комунального підприємства "Муніціпальний сервіс" Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення 227 868 грн 75 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Муніціпальний сервіс" Рубіжанської міської ради Луганської області (вул. Іванова, 157, м. Рубіжне, Луганська область, 93000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна інжинірингова компанія" (вул. Визволителів, б. 73, кв. 53, м. Рубіжне, Луганська область, 93011, ) заборгованість у розмірі 226 158 грн 65 коп., пеню в розмірі 1 401 грн 68 коп., 3 % річних у розмірі 308 грн 42 коп., судовий збір у сумі 3 418 грн 03 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.09.2020.

Суддя Т.В. Косенко