ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 рокуСправа № 912/2192/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., при секретарі судового засідання Олійник В.В., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Комунального підприємства "Теплоенергетик"

про стягнення 144 406, 94 грн.

Представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

Встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") до Комунального підприємства "Теплоенергетик" (далі - КП "Теплоенергетик") про стягнення боргу у загальній сумі 144 406,94 грн, з яких: основний борг у сумі 89 211,51 грн; пеня у сумі 47 684,61 грн; три проценти річних у сумі 5 493,23 грн; інфляційні втрати у сумі 2 017,59 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання Дочірнім підприємством "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (первісним боржником) Договору постачання природного газу №5319/18-КП-18 від 08.10.2018 (далі - Договір) в частині повної та своєчасної сплати за поставлений природний газ. Внаслідок укладення між позивачем, первісним боржником та КП "Теплоенергетик" договору переведення боргу №18/6243/19 від 18.10.2019, КП "Теплоенергетик" взяв зобов`язання первісного боржника по сплаті за отриманий газ відповідно до Договору.

Ухвалою від 09.07.2020 та з урахуванням ухвали суду від 10.07.2020 про виправлення описки, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 07.08.2020, зобов`язано сторони подати у визначений судом строк заяви по суті справи.

Позивач 03.08.2020 подав до суду за допомогою засобів електронного зв`язку заяву про здійснення розгляду за відсутності представника АТ НАК "Нафтогаз України"(а.с. 69).

05.08.2020 відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву від 03.08.2020 за № 13-1446/03-06, в якому виклав свої заперечення доводів позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 2 017,59 грн, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а тому просить в цій частині відмовити в позові (а.с. 71-79).

Також у відзиві відповідачем заявлено клопотання про продовження останньому строку на подання відзиву на позовну заяву у справі, обґрунтовуючи це тим, що хоча копію позовної заяви з додатками відповідач отримав від позивача, однак ухвала суду про відкриття провадження від 09.07.2020 не надходила, а тому фактично відповідач дізнався про неї лише 30.07.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв`язку з чим просить визнати причини пропуску ним строку на подання відзиву на позов поважними.

14.08.2020 засобами електронного зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено про підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с. 117-120).

Ухвалою суду від 07.08.2020 клопотання відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву у справі № 912/2192/20 залишено без задоволення з підстав зазначених у клопотанні; оголошено перерву в судовому засіданні на 07.09.2020.

07.09.2020 у судовому засіданні представники сторін участі не брали. Про час і місце судового засідання сторони повідомлені належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 121, 122).

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка в засідання суду обов`язковою не визнавалась, та є правом, а не обов`язком учасників справи та враховуючи надане позивачем у справі клопотання про розгляд справи за його відсутності, господарський суд вважає за можливе розглянути справу без уповноважених представників сторін за наявними у у даній справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі, та подані на їх підтвердження докази.

03.12.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Дочірнім підприємством "Кіровоградтепло" Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних іновацій української нафтогазової академії" (далі - ДП "Кіровоградтепло" ТОВ ЦНТІ "УНГА") укладено договір постачання природного газу №5319/18-КП-18 (далі -Договір) (а.с. 15-24).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №226 від 06.03.2019 постановлено змінити тип публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з публічного на приватне та перейменування його в акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2018 році природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

За умовами п. 1.2. Договору, природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями.

Згідно з п. 3.1. Договору постачальник передає споживачу у загальному потоці імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно умов Договору, приймання-передача природного газу оформлюється актом приймання-передачі (п. 3.7 Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493.

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. (п. 6.1. Договору).

Згідно абзацу 6 п. 7.2. Договору, Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором.

У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 8.1 Договору).

Відповідно до п. 10.3. Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Згідно з п. 11.3. Договору сторони погодили такий порядок внесення змін до договору:

1) усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у абзаці першому пункту 2.3, пунктах 11.4 та 11.5 цього договору;

2) сторони погодили, що зміни до цього договору, викладені не у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору, не можуть бути застосовані до відносин сторін за цим договором, крім випадків, зазначених у пунктах 2.3, 11.4 та 11.5 цього договору.

Розділом 12 Договору передбачено, що він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 до 17.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Між сторонами підписано Додаткові угоди до Договору №1 від 26.10.2018, № 2 від 29.10.2018, №3 від 02.11.2018, № 4 від 26.11.2018, № 5 від 19.03.2019, № 6 від 20.03.2019, № 7 від 29.03.2019, №8 від 22.04.2019 (а.с. 25-41).

Договір та додаткові угоди підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідачу природний газ на загальну суму 2 149 911,54 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, а саме: від 31.12.2018, 31.01.2019, 28.02.2019, 31.03.2019, 30.04.2019 (а.с. 42-46).

Вказані акти підписано обома сторонами без зауважень.

18.10.2019 між АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ДП "Кіровоградтепло" ТОВ ЦНТІ "УНГА" (Первісний боржник) та КП "Теплоенергетик" (Новий боржник) укладено договір переведення боргу №18/6243/19 (далі - Договір 1) (а.с. 13-14).

Відповідно до п. 1.1 Договору 1 за згодою кредитора Первісний боржник переводить на Нового боржника свій борг, який виник у Первісного боржника перед Позивачем за договором постачання природного газу від 08.10.2018 №5319/18-КП-18, а Новий боржник приймає на себе борг Первісного боржника та замінює Первісного боржника у зобов`язанні.

Згідно п. 2.1 Договору 1 сторони погодили, що сума боргу станом на момент укладання договору, дорівнює 89 211,51 грн.

Сторони погодили у п. 3.1 Договору 1, що за цим договором до Нового боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 08.10.2018 №5319/18-КП-18.

Новий боржник зобов`язується перераховувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п. 2.1. ст. 2 цього Договору , в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 3.2. Договору 1).

Договір 1 набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками Сторін. Договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 6.1 Договору 1).

Договір 1 підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Позивач стверджує, що оплату за переданий газ було здійснено лише частково, чим порушено умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги п. 6.1 Договору.

Сума заборгованості за Договором станом на 25.05.2020 складає 89 211,51 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом, заявивши до стягнення суму основного боргу, а також пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

При розгляді даного спору господарський суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Відповідно до ст. 194 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 1 ст. 550 ЦК України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов`язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв`язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розміру неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Положеннями п. 1 ст. 233 ГК України встановлено право суду на зменшення розміру санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень ст. 513 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Враховуючи укладення між позивачем, Первісним боржником та відповідачем Договору переведення, відповідач відповідає за неналежне виконання як основного зобов`язання за Договором так і за сплату пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Позивач на виконання умов Договору здійснив поставку газу відповідачу, що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом приймання - передачі природного газу від 31.12.2018 на суму 713 115,37 грн, від 31.01.2019 на суму 657 182,84 грн, від 28.02.2019 на суму 408 535,64 грн, від 31.03.2019 на суму 319 881,66 грн, від 30.04.2019 на суму 51 196,03 грн, сальдо підприємства ДП "Кіровоградтепло" ТОВ ЦНТІ "УНГА" та випискою операцій по Договору (а.с. 42-42-46, 47, 48).

Згідно розрахунку позивача та вищезазначених Актів приймання-передачі природного газу всього надано послуг ДП "Кіровоградтепло" ТОВ ЦНТІ "УНГА" за зазначений вище період на загальну суму 2 149 911,54 грн. Відповідачем сплачено суму в розмірі 2 060 700,03 грн. Відтак, борг становить 89 211,51 грн. (а.с.50)

За розрахунком позивача, підтвердженим матеріалами справи, відповідач за отриманий природний газ здійснив оплату несвоєчасно. Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження оплати вказаної суми боргу чи заперечень щодо вимог позивача в цій частині, а тому суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору, а тому позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 89 211,51 грн підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень ст. ст. 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Позивачем за наданими суду розрахунками нараховано 3% річних у сумі 5 493,23 грн, (а.с. 8-11), а саме:

- за зобов`язаннями грудня 2018 року за період з 26.01.2019 по 18.02.2019 у розмірі 930,62 грн;

- за зобов`язаннями січня 2018 року за період з 26.02.2019 по 31.03.2019 у розмірі 657,27 грн;

- за зобов`язаннями лютого 2018 року за період з 26.03.2019 по 23.04.2019 у розмірі 572,88 грн;

- за зобов`язаннями березня 2018 року за період з 26.04.2019 по 25.05.2020 у розмірі 1802,46 грн;

- за зобов`язаннями квітня 2018 року за період з 28.05.2019 по 25.05.2020 у розмірі 1 530,00 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, господарський суд встановив, що позивачем правильно визначено періоди їх нарахування та арифметично такі нарахування є правильними.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, судом встановлено, що такий розрахунок проведено з урахування визначених Договором строків оплати та фактично здійснених відповідачем платежів. Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву не погодився з розрахунком інфляційних втрат в частині здійснених нарахованих інфляційних втрат на суму несвоєчасно погашеного відповідачем боргу, який включає основний борг, скорегований на індекс інфляції за попередній місяць (тобто "інфляційні" нараховано на "інфляційні").

Господарський суд відхиляє наведені заперечення відповідача, з огляду на наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Отже, при зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

З підстав викладеного, господарський суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 2 017,59 грн за період: березень - квітень 2019 у зобов`язаннях за січень; травень - квітень 2020 у зобов`язаннях за березень; червень 2019 - квітень 2020 у зобов`язаннях за квітень.

Щодо зменшення розміру пені, про що у відзиві просить відповідач, господарський суд зазначає наступне.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, просить зменшити розмір пені до 1 000,00 грн, мотивуючи підстави для вказаного збитковістю підприємства, стратегічним значенням підприємства для міста Кропивницького. Зазначено, що основним джерелом доходів КП "Теплоенергетик" є кошти, що надійшли за надані послуги централізованого теплопостачання, тоді як такі кошти сплачуються споживачами несвоєчасно та по ним наявна заборгованість, крім того тарифи є економічно необґрунтованими (а.с. 72-78).

Відповідач також вказує, що КП "Теплоенергетик" самостійно не визначає порядок розподілу коштів, які надійшли на його рахунки зі спеціальним режимом використання, та оплатити з таких рахунків відповідних послуг, залежить від розміру коштів, які надійшли від споживачів. Станом на 01.03.2020 дебіторська заборгованість перед КП "Теплоенергетик" складає 287616,40 тис грн.

Відповідачем повідомлено, що згідно рішення міської ради міста Кропивницького від 06.11.2018 № 1942 за КП "Теплоенегретик" закріплено на праві господарського відання ЦМК, який повернуто з оренди Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій української нафтогазової академії", що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з обслуговуванням такого комплексу. Збільшено штатну чисельність працівників, внаслідок чого фонд заробітної плати збільшився на 83%. Вказано про укладення договорів про переведення боргу, за якими на КП "Теплоенергетик" переведено борги вказаного підприємства з метою врегулювання питань, пов`язаних з підготовкою до опалювального сезону. Зазначено про накладення арештів на рахунки відповідача у виконавчих провадженнях через примусове виконання інших рішень судів.

Позивач, в свою чергу, заперечив проти зменшення пені, вказуючи на те, відповідачем не надано доказів, що свідчать про відсутність коштів на рахунках, відсутність майна, загрозу банкрутства тощо. Не надано Відповідачем і будь-яких доказів проведення судової/позасудової роботи з контрагентами щодо прискорення розрахунків за отриманий товар, а відтак відсутні будь-які докази вчинення з боку відповідача усіх належних дій для прискорення розрахунків, покращення фінансового стану підприємства.

Крім того, позивачем вказано, що станом на 31.03.2020 розмір короткострокових та дострокових позик складає 48,477 млрд грн. Наведене свідчить про нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача.

Також, зауважено, що позивач, як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України.

За твердженням позивача, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

Несвоєчасність оплати контрагентів та невиконання державою обов`язків з компенсації витрат спричиняють збитки компанії.

Також позивачем зазначено, що відповідач не обмежений у способах та шляхах виконання своїх зобов`язань, зокрема шляхом перенесення оплати, взаємозаліку, залучення кредитних коштів, зменшення власних витрат тощо.

Суд наголошує, що згідно п. 1.2. Договору, природний газ, що постачається за вказаним Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії.

З підстав наведеного, суд відхиляє доводи відповідача щодо залежності проведення розрахунку саме за таким Договором від своєчасності та повноти коштів, сплачених споживачами природного газу. Згідно наведених пояснень та наданих доказів відповідач не повідомляє та не доводить стан розрахунків зі споживачами теплової енергії, для виробництва якої споживався відповідний природний газ за Договором. Відповідно не доведено стан надходження коштів на рахунок зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником.

Відповідач не доводить, що арешти накладено на всі рахунки КП "Теплоенегретик", а надані відповідачем копії постанов державних виконавців про арешт коштів датовані 10.12.2019, тоді як зобов`язання за Договором та всі інші нарахування передують вказаній даті накладення арешту.

Взяття на себе зобов`язань за договорами про переведення боргу є волевиявленням КП "Теплоенегретик". Добровільне прийняття зобов`язань від інших осіб не може ставити в залежність стан виконання вже наявних зобов`язань. Відповідач не доводить та не пояснює обов`язковість укладення договору про переведення боргу в силу норм законодавства або певних конкретних обставин.

Господарський суд, дослідивши клопотання про зменшення суми пені відповідача та заперечення позивача, встановив, що відповідачем не наведено жодних обґрунтувань щодо винятковості випадку, не повідомлено про ймовірні негативні наслідки у разі стягнення штрафних санкцій в заявленому розмірі.

Суд враховує, що позивач в даному випадку не повідомляє про конкретні збитки внаслідок прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань та не заявляє до стягнення таких сум.

Господарський суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вжиття відповідачем усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи як інтереси АТ "НАК "Нафтогаз України", так і інтереси КП "Теплоенегретик".

Враховуючи наведене, господарський суд не вбачає підстав для зменшення пені та стягує її в заявленому позивачем розмірі.

З огляду на наведене вище, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення вимог позивача в повному обсязі, а саме - 47 684,61 грн.

Відповідно, позовні вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" підлягають задоволенню пв повному обсязі.

Судовий збір за правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенергетик" (25491, м. Кропивницький, вул. Ливарна, буд. 1, код ЄРПОУ 24153576) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) борг у загальній сумі 144 406,94 грн, в тому числі: основний борг у сумі 89 211,51 грн, пеня у сумі 47 684,61 грн, проценти річних у сумі 5 493,23 грн, інфляційні втрати у сумі 2 017,59 грн, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а саме:

Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за адресою: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6;

Комунальному підприємству "Теплоенергетик" за адресою: 25491, м. Кропивницький, вул. Ливарна, буд. 1.

Дата скланення повного рішення 17.09.2020.

Суддя Л.С. Вавренюк