ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року м.Дніпро Справа № 904/2317/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у справі № 904/2317/20

за позовною заявою: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 1, ідентифікаційний код 02128098

до відповідача: Дочірнього підприємства «Верхньодніпровськтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради, 51600, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, місто Верхньодніпровськ, просп. Шевченка, буд. 5, ідентифікаційний код 02128098

про стягнення 467 430,12 грн. інфляційних витрат та 117 189,96 грн. 3% річних.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Верхньодніпровськтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради, в якій просить суд стягнути з відповідача 467 430,12 грн. інфляційних витрат та 117 189,96 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 року у справі 9/340-07, що набуло законної сили, яким стягнуто з Дочірнього підприємства «Верхньодніпровськтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» суму 1 752 316,63 грн. основного боргу, 565 998,27 грн. - збитків від інфляції, 155 616,23 грн. 3% річних, 24 739,31 грн. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього 1 752 316,63 грн.;

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 року у справі № 904/565/18, що набуло законної сили, яким стягнуто з Дочірнього підприємства «Верхньодніпровськтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» суму 3% річних в розмірі 157 708,50 грн., 1 358 667,97 грн. інфляційних витрат, 22 745,66 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 року у справі 9/340-07 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 року у справі № 904/565/18 не виконані боржником в повному обсязі, тому позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у справі № 904/2317/20 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача 263 288,21 грн. втрат на інфляцію, 117 189,96 грн. витрат 3% річних.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у справі № 904/2317/20 в частині часткової відмови у стягненні інфляційних витрат та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині; в решті рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про неправильне застосування та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права шляхом застосування невірної методики розрахунку, використаної при постановленні рішення.

Скаржник звертає увагу на особливий характер справи, результатами розгляду якої можуть вплинути на державні інтереси в сфері розбудови нафтової, газової та нафтопереробної галузей економіки України, а також просить зауважити, що ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015 р.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2020 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у справі № 904/2317/20 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.09.2020 року.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Відповідач не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

08.09.2020 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у справі № 904/2317/20 - частковому скасуванню з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради заборгованості на загальну суму 584 620,08 грн.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у сумі 117 189,96 грн. за період з 06.02.2018 по 29.04.2020 р. та суму інфляційних витрат у розмірі 467 430,12 на період з січня 2018 року по березень 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 у справі № 9/340-07 стягнуто з Дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" "Верхньодніпровськтеплоенерго" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" суму 1 752 316,63 грн. основного боргу, 565 998,27 грн. збитків від інфляції, 155 616,23 грн. 3% річних, 24 739,31 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Таким чином, вказаним рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 у справі № 9/340-07 підтверджено факт утворення у відповідача перед позивачем основного боргу у сумі 1 752 316,63 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 у справі №904/565/18 стягнуто з Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3% річних в розмірі 157 708,50 грн., 1 358 667,97 грн. інфляційних втрат та 22 745,66 грн. судового збору. Рішення суду обґрунтоване невиконанням відповідачем рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 р. у справі № 9/340-07, яким встановлено основний борг відповідача перед позивачем за поставлений газ у розмірі 1 752 316,63 грн. В рішенні суду зазначено, що 3% річних в розмірі 157 708,50 грн. нараховані за період з 06.02.2015 р. по 05.02.2018 р., інфляційні втрати у розмірі 1 358 667,97 грн. нараховані за період з 06.02.2015 по 31.12.2017 р.

Станом на дату подання позову рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 р. у справі № 9/340-07 та рішення від 18.06.2018 р. у справі №904/565/18 не виконані в повному обсязі, жодних коштів позивач на виконання рішення суду в добровільному або примусовому порядку не отримав. У зв`язку з тим, що вказане грошове зобов`язання зі сплати основного боргу за договором відповідачем не виконане, позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних.

6. Доводи, за якими апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Так, згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Врахування інфляційних втрат попереднього періоду, стягнених рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2018 у справі №904/565/18, є фактично продовженням розрахунку інфляційних витрат, який почав робити суд при прийнятті попереднього рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 у справі № 9/340-07, але з відокремленням та включенням до позовних вимог тільки інфляційних витрат за період з січня 2018 по березень 2020 року.

Під час розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи № 905/21/19, колегія суддів вказує на неможливість розрахунку інфляційних збитків за поточний період без урахування інфляційної складової основного боргу за попередній місяць, оскільки це порушує принципи індексації доходів населення, визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1078 від 17.07.2003, та Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженого наказом Державного комітету статистики України N 265 від 27.07.2007, з дотриманням певної математичної послідовності розрахунку, закладеної у цих нормативних актах.

Оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання, то нарахування інфляційних витрат за наступний період з урахування збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця є обгрунтованим.

Відтак, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що позивачем належно обґрунтовано наданий розрахунок грошових вимог до відповідача стосовно нарахування інфляційних втрат в сумі 467 430,12 грн.

Натомість, суд першої інстанції в своєму рішенні не надав належної оцінки аналізу утворення та обчислення заборгованості з інфляційних витрат, які виникли внаслідок порушення боржником (відповідачем у справі) грошового зобов`язання за договором комісії № 12/05-443/2 від 01.20.2005 року, сторонами якого є Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Дочірнє підприємство "Верхньодніпровськтеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Беручи до уваги, що при здійсненні розрахунку індексу інфляції у розумінні статті 625 ЦК України судом першої інстанції було невірно застосовано методику розрахунку інфляційних збитків, що призвело до неврахування інфляційної складової, яка зменшувала суму основного боргу ДП "Верхньодніпровськтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради перед позивачем, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги.

8. Чи були і ким були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси особи, за захистом яких вона звернулася до суду.

Право скаржника порушено в частині відмови у стягненні з Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, , на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", , суми інфляційних витрат в розмірі 204 141,91 грн.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 року у справі № 904/2317/20 винесено з порушенням норм матеріального права, що є підставою для часткового скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги в силу ст. 276 ГПК України.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 р. у справі № 904/2317/20 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 р. у справі № 904/2317/20 - скасувати в частині відмови у стягнення інфляційних витрат в розмірі 204 141,91 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Верхньодніпровськтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 204 141,91 грн. інфляційних витрат.

В решті рішення господарського суду Дніпропетровської області 18.06.2020 р. у справі № 904/2317/20 - залишити без змін.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Верхньодніпровськтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» судовий збір в сумі 3 062,13 грн. - за розгляд справи господарським судом Дніпропетровської області, судовий збір в сумі 4 593,19 грн. - за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Видачу наказів доручити Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст складено 14.09.2020 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд