ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. Справа№ 910/5979/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пашкіної С.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

За участю представників сторін:

від стягувача: Недашківська І.В.;

від боржника: Бобко О.Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 (повний текст складено 23.06.2020) про відмову в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

у справі №910/5979/16 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (процесуальним правонаступником якого є Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

про стягнення 78 008,45 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст первісних позовних вимог та хід розгляду справи

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 73 135 грн. 33 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 3 330 грн. 96 коп. інфляційних втрат, 1 542 грн. 16 коп. 3 % річних та 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

На виконання вищевказаного рішення суду 18.07.2016 року було видано відповідний наказ.

28.08.2019 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони (стягувача) її правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 року замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство "Київенерго" на його правонаступника Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" у справі №910/5979/16 в частині стягнення основного боргу - 73 135,33 грн., інфляційних втрат - 3 330,96 грн. та 3% річних - 1 542,16 грн.

25.05.2020 року до Господарського суду міста Києва звернувся стягувач з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено повністю.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що заява КП "Київтеплоенерго" не містить підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа із зазначенням причин такого пропуску, а містить лише обставини щодо винесення процесуальних документів у даній справі, щодо взаємовідносин між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Перший український експертний центр" (укладення угоди про реструктуризацію боргу), щодо взаємовідносин між ПАТ "Київенерго" та КП "Київтеплоенерго" (укладення договору цесії).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 року по справі №910/5979/16 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки строк пред`явлення наказу до виконання був пропущений з поважних причин, а саме: укладення між ПАТ «Київенерго» і відповідачем угоди про реструктуризацію заборгованості від 25.10.2016, згідно якої сплата заборгованості відкладається до прийняття остаточного рішення у справі №826/15733/15 щодо чинності постанови НКРЕКП від 03.03.2015 щодо встановлення тарифів; апелянт набув право вимоги до відповідача згідно договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, на момент укладення якої остаточного рішення у справі №826/15733/15 не було прийнято; ухвалою суду від 12.09.2019 було замінено стягувача ПАТ "Київенерго" на його правонаступника - КП "Київтеплоенерго"; згідно мирової угоди у справі №910/7807/18 КП "Київтеплоенерго" стало правонаступником за борговими зобов`язанням ПАТ "Київенерго" з оплати ПАТ "НАК "Нафтогаз України" спожитого природного газу, з метою забезпечення виконання яких позивач відступив заявнику право вимоги дебіторської заборгованості, у тому числі до відповідача; заявник почав свою діяльність з травня 2018 року та отримав право вимоги заборгованості до 402 тисяч споживачів; оскаржувана ухвала позбавляє заявника джерела погашення боргів перед ПАТ "НАК "Нафтагаз України".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи між суддями від справу №910/5979/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя; судді - Пашкіна С.А., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5979/16 та призначено до розгляду на 09.09.2020.

Позиції учасників справи

17.08.2020 через відділ документального забезпечення суду від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк (ч.2 ст.329 Господарського процесуального кодексу України).

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути наведені докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Згідно з частиною 3 статті 13, частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 78, частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, звертаючись із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник повинен навести обставини, які не залежали від нього та зумовили пропуск на пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також надати докази на підтвердження цих обставин.

Відповідно до поданої заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 910/5979/16 заявник зазначає підставами для поновлення строку такі обставини:

- рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року позов задоволено, стягнуто 73 135 грн. 33 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 3 330 грн. 96 коп. інфляційних втрат, 1 542 грн. 16 коп. 3 % річних та 1 378 грн. 00 коп. судового збору;

- на виконання вищевказаного рішення суду було видано 18.07.2016 року відповідний наказ;

- 25.10.2016 між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Перший експертний цент" укладено угоду про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію;

- відповідно до п. 2.4. угоди сплата решти заборгованості в розмірі 1 375 176,14 грн. відкладається до прийняття судом остаточного рішення у справі щодо чинності постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2015 №613;

- ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у даній справі змінено стягувача ПАТ "Київенерго" на його правонаступника КП "Київтеплоенерго" на стадії виконавчого провадження з виконання рішення у справі №910/5979/16;

- 24.10.2019 КП "Київтеплоенерго" подало до Шевченківського районного відділу державної служби міста Києва заяву про примусове виконання рішення суду у справі №910/5979/16;

- 28.10.2019 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання;

- 11.12.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва закрито провадження за заявою ТОВ "Перший український експертний центр" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/5979/16 від 13.06.2016 у зв`язку з нововиявленими обставинами щодо дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2015 №613.

У вказаній заяві заявник наводить вказані вище обставини (щодо змісту резолютивної частини рішення суду, видачі наказу, укладення угоди про реструктуризацію, заміну стягувача та закриття провадження за завою про перегляд рішення), цитує положення статті 329 Господарського процесуального кодексу України, посилається на ухвалу суду у справі №910/5978/16, якою було задоволено аналогічну заяву, та на підставі вказаного просить поновити строк для пред`явлення до виконання наказу у даній справі.

Статтями 116, 117 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній станом 18.07.2016 - дата видачі наказу у даній справі) було встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до вимог п.2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент видачі наказу), виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року.

Так, як вбачається з матеріалів справи, у наказі Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 у справі №910/5979/16 також зазначений строк пред`явлення його до виконання протягом року (до 30.06.2017).

В той же час, Законом України від 02.06.2016 "Про виконавче провадження", який набрав чинності 05.10.2016, збільшено до трьох років строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання ним чинності, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред`явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016.

Так, в пункті 5 розділу ХІІІ "Прикінцевих та перехідних положеннях" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (тобто, протягом 3-ох років) (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №904/10285/15 та від 30.07.2019 у справі №922/3137/15).

Отже, на момент набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 у справі №910/5979/16 не сплив, а тому на нього поширюється дія вказаного Закону, зокрема, в частині строку його пред`явлення до виконання, а саме - протягом трьох років.

Матеріали справи не містять доказів переривання строку пред`явлення наказу до виконання (ч.4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016), а тому наказ повинен був бути пред`явлений до виконання у строк до 30.06.2019 (включно).

Так, із наявного в матеріалах справи договору №601-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 вбачається, що ПАТ "Київенерго" відступило КП виконавчому органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" право вимоги до ТОВ "Перший український експертний центр" за рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 у справі №910/5979/16 (додаток №3 до договору про відступлення №603-18), тобто, в межах трирічного строку для пред`явлення наказу від 18.07.2016, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 у даній справі.

Проте, ні Публічне акціонерне товариство "Київенерго", як первісний стягувач за наказом, у період з 18.07.2016 (дата видачі) до 11.10.2018 (дата укладення договору цесії з КП "Київтеплоенерго"), ні апелянт - КП "Київтеплоенерго", як правонаступник стягувача, у період з 11.10.2018 по 30.06.2019, не пред`являли наказ до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше наказ було пред`явлено до виконання поза межами визначеного законом трирічного строку.

Колегією суддів враховано, що лише 28.08.2019 КП "Київтеплоенерго" подало заяву про заміну стягувача за наказом на правонаступника, а 24.05.2020 подало заяву про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що такі обставини, як умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/7807/18, отримання КП "Київтеплоенерго" від ПАТ "Київенерго" права вимоги заборгованості до 402 тисяч споживачів, початок діяльності КП "Київтеплоенерго" з травня 2018, впорядкування договірних відносин із споживачами, очікування прийняття остаточного рішення щодо чинності Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 03.03.2015 №613 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ПАТ "Київенерго", задоволення судом заяви про зміну стягувача є об`єктивними обставинами, які обмежували здійснення КП "Київтеплоенерго" дій щодо виконання рішення суду, є підставами для поновлення строків для пред`явлення судового наказу до виконання, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки зазначені обставини не є тими об`єктивними причинами, які не залежали від волі Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (стягувача) та завадили йому здійснити відповідні процесуальні дії у визначений Законом строк, при тому, що договір цесії був укладений ще у 2018 році.

Посилання заявника на укладення між позивачем та відповідачем Угоди про реструктуризацію боргу, якою відтерміновано пред`явлення наказу до виконання, також є необґрунтованими, оскільки за умовами вказаної Угоди сторони мали впорядкувати питання сплати заборгованостей за судовими рішенням у порядку, що визначений Господарським процесуальним кодексом України, що ними не було зроблено.

При цьому, ПАТ "Київенерго", як сторона Угоди про реструктуризацію заборгованості, не позбавлений права звернення до суду з окремим позовом щодо виконання умов цієї угоди.

Більше того, такі доводи не були наведені заявником в поданій до суду першої інстанції заяві про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Частиною 1 ст. 329 ГПК України встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Процесуальне законодавство не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. В кожному конкретному випадку причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання.

Разом з тим, можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання безпосередньо пов`язана із наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом в постановах від 04.04.2018 у справі №60/258-10 та від 11.07.2018 у справі 5019/1933/12.

Відновлення пропущеного процесуального строку означає, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений.

Згідно частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Звертаючись із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник повинен навести обставини, які не залежали від нього та зумовили пропуск на пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також надати докази на підтвердження цих обставин.

Однак, зі змісту заяви, яка подавалась заявником до суду першої інстанції, вбачається, що ним не наведено жодних обставин чи підстав, які не залежали від нього і які спричинили пропуск строку на пред`явлення наказу до виконання, та не надано відповідних доказів.

Як вірно встановив суд першої інстанції, заява КП "Київтеплоенерго" не містить підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа із зазначенням причин такого пропуску, а містить лише обставини щодо винесення процесуальних документів у даній справі, щодо взаємовідносин між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Перший український експертний центр" (укладення угоди про реструктуризацію боргу), щодо взаємовідносин між ПАТ "Київенерго" та КП "Київтеплоенерго" (укладення договору цесії).

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення наказу до виконання, оскільки заявником не доведено поважність причин пропуску цього строку.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "Устименко проти України" у рішенні від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини вказав, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції.

При цьому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях виходив з того, що суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення про відновлення строків.

В рішеннях Європейський суд з прав людини у справах "Сокур проти України" та "Крищук проти України" вказано, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У даному випадку, як вказувалося вище, виконання судового рішення залежало виключно від дотримання первісним стягувачем (ПАТ "Київенерго") та новим стягувачем (апелянтом) процесуальних строків, встановлених законами, а не інших чинників, які перешкоджали чи заважали виконанню рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 року у справі № 910/5979/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 910/5979/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 910/5979/16 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/5979/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.09.2020 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді С.А. Пашкіна

Л.В. Кропивна