РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2020Справа № 910/4338/20
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Транспортна Компанія"

про стягнення 501 711,30 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Транспортна Компанія" про стягнення 501 711,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір про надання послуг з перевезення вантажів іншим рухомим складом та механізмами №0609/19 від 06.09.2019 року.

Проте, всупереч умовам договору відповідач не здійсним оплати за користування вагонами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 30.03.2020 р. отримана відповідачем 07.04.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №015.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Також, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 " Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до частини 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 02.04.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідно до частини 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно з частиною 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

06.09.2019 року між приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Транспортна Компанія" (замовник) укладено договір №0609/19 про надання послуг з перевезення вантажів іншим рухомим складом та механізмами.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що виконавець за рахунок замовника надає послуги з перевезення вантажів іншим рухомими складом та механізмами (вагонами хопер- дозаторами) в кількості згідно «Акту приймання-передачі іншого рухомого складу та механізмів замовнику», а замовник здійснює оплату за надані послуги відповідно до умов договору.

Відповідно до п.1.2 договору замовник самостійно без участі виконавця укладає договори на перевезення вантажів, забезпечує обсяги перевезення, визначає місце вивантаження, а також здійснює приймання, видачу і схоронність вантажів.

Інший рухомий склад та механізми належать виконавцю та включені до статутного капіталу ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» (код за ) (п.1.6 договору).

Відповідно до п.11.1 договору договір набирає чинності з дати підписання обома сторонами та діє до 31.12.2019 року, в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного здійснення розрахунків.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що кількість іншого рухомого складу та механізмів для здійснення послуг, їх номери, типи, дата та станція початку надання послуг, дата та станція закінчення надання послуг відображаються в актах початку/закінчення надання послуг (Додаток 4 і Додаток 5).

Датою початку надання послуг є дата прибуття іншого рухомого складу та механізмів на станцію, вказану в інструкції замовника. Дата підписання акту початку надання послуг має відповідати відбитку календарного штемпеля станції прибуття в залізничній накладній та даним ГІОЦ ПАТ «Укрзалізниця» (дислокація вагона(ів).

Датою закінчення надання послуг є дата прибуття іншого рухомого складу та механізмів на станцію, вказану в інструкції виконавця, а у випадку виявлення пошкоджень іншого рухомого складу та механізмів - дата усунення замовником всіх несправностей на тій же станції.

Відповідно до п.3.2 договору приймання та передача послуг від виконавця до замовника оформляється актом прийому-передачі послуг, який складається виконавцем на підставі фактично наданих послуг та актів початку/закінчення надання послуг (при відчепленні іншого рухомого складу та механізмів, згідно пунктів 2.2.12. та 2.4.8.) та підписується замовником.

Акт прийому/передачі послуг складається виконавцем щомісячно до 05 числа наступного за звітним, та протягом 5-ти календарних днів підписується замовником.

Згідно з п.4.1 договору вартість послуг визначається Протоколом узгодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1). Загальна вартість договору (ціна договору) дорівнює сумі вартості послуг, наданих виконавцем протягом усього терміну дії цього договору, що підтверджується підписаними сторонами актами прийому/передачі послуг.

Відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни (додаток №1) плата за послуги з перевезення вантажів іншим рухомим складом та механізмами (вагонами хопер-дозаторами) складає 820,00 грн. за один вагон хопер-дозатор за одну добу.

Період надання послуг починається з дати підписання акту початку надання послуг та закінчується датою підписання акту закінчення надання послуг (п.4.2 договору).

Згідно з п. 2.2.4 договору виконавець за свій рахунок здійснює відправлення порожніх вагонів хопер-дозатор на станцію початку надання послуг згідно інструкції (листа) наданої замовником.

На виконання умов п. 2.2.4 договору, керуючись листом-зверненням (інструкцією) відповідача № 113 від 06.09.2019 року та факсограмою ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» № 4469 від 06.09.2019, Київ-Московська філія відправила 5 вагонів хопер-дозаторів №№ 30544019, 30544068, 30543953, 30543722, 30543425 за вказаними замовником реквізитами: станція: Гнівань, Південно-Західна Залізниця, код станції 335604, одержувач ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр», код одержувача 8225.

Зазначені 5 вагонів прибули на станцію Гнівань 18.09.2019 року.

18.09.2019 року між приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Транспортна Компанія" (замовник) укладено акт приймання-передачі іншого рухомого складу та механізмів замовника щодо вагонів хопер-дозаторів №№ 30544019, 30544068, 30543953, 30543722, 30543425.

Також, 18.09.2019 року між сторонами підписано акт №1 початку надання послуг за договором №0609/19 від 06.09.2019р. щодо вагонів хопер-дозаторів №№ 30544019, 30544068, 30543953, 30543722, 30543425.

Відповідно до п.4.3 договору оплата за надані виконавцем послуги здійснюється замовником в національній валюті України на умовах 100 відсоткової попередньої оплати вартості послуг на наступний місяць в термін до 28 числа поточного місяця на підставі рахунку виконавця.

Виконавець зобов`язаний виставити рахунок на попередню оплату послуг не пізніше 25-го числа місяця, що передує періоду надання послуг.

Згідно з п.4.4 договору виконавець направляє акт прийому/передачі послуг замовнику до 5-го числа місяця, наступного за звітним. Замовник протягом 5-ти днів з моменту отримання оригіналу акту прийому/передачі послуг повинен затвердити і завірити його зі свого боку печаткою та направити виконавцю.

24.09.2019 року на електронну адресу відповідача був відправлений рахунок на оплату послуг № 001 від 19.09.2019 на суму 53 300,00 грн. - попередня оплата за період 18-30 вересня 2019 року.

16.10.2019 року на електронну адресу відповідача був відправлений рахунок на оплату послуг № 002 від 25.09.2019 на суму 127 100,00 грн. - попередня оплата за період 01-31 жовтня 2019 року.

13.11.2019 року на електронну адресу відповідача був відправлений акт приймання-передачі послуг від 31.10.2019 за період з 18.09.2019 по 31.10.2019.

Як зазначено позивачем оригінал вищезазначеного акту в 2-х примірниках був доставлений нарочним в офіс відповідача за адресою: м. Київ, пров. Коломийський, 20.

02.12.2019 року на електронну адресу відповідача був відправлений акт приймання-передачі послуг від 30.11.2019 за період з 01.11.2019 по 30.11.2019.

Позивачем зазначено, що оригінал цього акту в 2-х примірниках був доставлений нарочним в офіс Відповідача за адресою: м. Київ, пров. Коломийський, 20.

Однак, підписані з боку відповідача зазначені акти приймання-передачі послуг на філію не надходили.

Відповідно до п.10.7 договору цей договір, а також доповнення та додатки до нього, передані за допомогою факсимільного та електронного зв`язку мають юридичну силу і повинні бути підтверджені оригіналом протягом 10 (тридцяти) календарних днів.

Київ-Московською філією на адресу відповідача направлений лист № 662 від 23.12.2019 року з вимогою: сплатити заборгованість в розмірі 426 400,00 грн. (заборгованість за отримані в жовтні та листопаді 2019 року послуги по договору у розмірі 299 300,00 грн. та обсяг необхідної попередньої оплати за грудень - 127 100,00 грн.) та повернути позивачу належним чином підписані акти приймання-передачі послуг від 31.10.2019 року та від 30.11.2019 року. Даний лист направлений відповідачу 24.12.2019 року та отриманий останнім 26.12.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення за №015.

Листом №130 від 23.12.2019 року відповідач просив позивача достроково розірвати договір №0609/19 від 06.09.2019р. та просив направити транспортну інструкцію для відправки вагонів №№ 30544019, 30544068, 30543953, 30543722, 30543425.

Відповідно до ч.1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з п.7.1 договору цей договір може бути розірваний сторонами в односторонньому порядку у випадках передбачених пунктом 2.1.2, 2.1.3, 2.3.1. цього Договору.

Пунктами 2.1.2, 2.1.3 договору визначено право виконавця на розірвання договору.

Відповідно до п.2.3.1 договору замовник має право пропонувати виконавцю переглянути вартість послуг у разі зміни технологічних або зовнішніх економічних умов, нормативно-правових актів, що регулюють питання ціноутворення та зміни ціноутворюючих факторів вартості послуг, з обов`язковим письмовим повідомленням виконавця не пізніше ніж за 20 календарних днів до дати введення нової вартості (ціни). Якщо протягом 20 календарних днів з дати отримання письмового повідомлення сторони не дійдуть згоди, замовник має право розірвати цей договір в односторонньому порядку.

Таким чином, відсутні підстави для одностороннього розірвання договору відповідачем.

Київ-Московською філією на адресу відповідача відправлено лист № 08 від 09.01.2020 про закінчення терміну дії договору, а також зазначено про те, що: відповідачу направляються для підписання акти приймання-передачі іншого рухомого складу виконавцю, акт закінчення надання послуг за договором №0609/19 від 06.09.2019, акт приймання-передачі послуг за грудень 2019 року, також, за погодженням з управлінням ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» станцією закінчення надання послуг визначена станція Прилуки. Таким чином, ТОВ «УУТК» отримало можливість уникнути додаткових витрат по оплаті залізничного тарифу до станції приписки чи іншої станції закінчення надання послуг, а також користування вагонами при прибутті їх на станцію закінчення надання послуг пізніше 31.12.2019. В черговий нагадано про необхідність повернення підписаних актів приймання-передачі послуг від 31.10.2019 та від 30.11.2019, та надіслано їх повторно. Вимагала терміново погасити заборгованість за надані послуги, що станом на 31.12.2019 року становлять 426 400,00 грн.

Вищезазначений лист направлений відповідачу 10.01.2020 року та отриманий останнім 13.01.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №018.

Також, вищезазначеним листом направлено рахунок на оплату №005 від 05.01.2020 року на суму 426 400,00 грн. з яких: надання послуг з перевезення вантажів іншим рухомим складом та механізмів з 18 вересня по 31 жовтня 2019 року на суму 146 916,67 грн. без ПДВ, надання послуг з перевезення вантажів іншим рухомим складом та механізмів з 01 листопада по 30 листопада 2019 року на суму 102 500,00 грн. без ПДВ, надання послуг з перевезення вантажів іншим рухомим складом та механізмів з 01 грудня по 31 грудня 2019 року на суму 105 916,67 грн. без ПДВ).

Так, в матеріалах справи наявні підписані позивачем акти:

- приймання-передачі послуг від 31.10.2019 року за період з 18.09.2019 року по 31.10.2019 року на суму 176 300,00 грн.,

- приймання-передачі послуг від 30.11.2019 року за період з 01.11.2019 року по 30.11.2019 року на суму 123 000,00 грн.,

- приймання-передачі послуг від 31.12.2019 року за період з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року на суму 127 100,00 грн.,

- приймання-передачі іншого рухомого складу та механізмів виконавцю від 31.12.2019 року щодо повернення 5 вагонів хопер-дозаторів №№ 30544019, 30544068, 30543953, 30543722, 30543425;

- закінчення надання послуг за договором №06/09/19 від 06.09.2019, від 31.12.2019 щодо 5 вагонів хопер-дозаторів №№ 30544019, 30544068, 30543953, 30543722, 30543425.

Згідно з п.4.4 договору виконавець направляє акт прийому/передачі послуг замовнику до 5-го числа місяця, наступного за звітним. Замовник протягом 5-ти днів з моменту отримання оригіналу акту прийому/передачі послуг повинен затвердити і завірити його зі свого боку печаткою та направити виконавцю.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 статті 77 ГПК України).

Таким чином, позивачем надано суду належні та допустимі докази, що підтверджують складання та направлення на адресу відповідача вищезазначених актів.

Суд звертає увагу, що товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Транспортна Компанія" не надано суду жодних зауважень щодо вищезазначених актів та причин їх не підписання.

Оскільки обґрунтованої відмови від підписання актів надано не було, тому такі послуги вважаються прийнятими відповідачем.

Відповідно до п.2.4.16 договору замовник зобов`язаний здійснювати попередню оплату та забезпечувати своєчасне надходження на рахунок виконавця коштів за послуги, які планує отримати.

Будь-яких доказів оплати матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в розмірі 426 400,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з простроченням оплати позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 62 343,13 грн. нараховану за період з 06.09.2019 року по 10.03.2020 року, 3% річних в розмірі 6 547,01 грн. за період з 06.09.2019 року по 10.03.2019 року та інфляційні втрати в розмірі 6 421,15 грн. нараховані за період з 06.09.2019 року по 10.03.2020 року.

Суд зазначає, шо позивачем невірно нараховано період нарахування штрафних санкцій починаючи з 06.09.2019 року, оскільки 06.09.2019 року є днем укладання договору, а не день прострочення зобов`язання (здійснення 100% попередньої оплати) за відповідний період.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
176300.0029.09.2019 - 24.10.20192616.5000 %0.090 %4144.26
176300.0025.10.2019 - 12.12.20194915.5000 %0.085 %7336.98
176300.0013.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %6390.27
176300.0031.01.2020 - 10.03.20204011.0000 %0.060 %4238.91
123000.0029.10.2019 - 12.12.20194515.5000 %0.085 %4700.96
123000.0013.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %4458.33
123000.0031.01.2020 - 10.03.20204011.0000 %0.060 %2957.38
127100.0029.11.2019 - 12.12.20191415.5000 %0.085 %1511.27
127100.0013.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %4606.94
127100.0031.01.2020 - 10.03.20204011.0000 %0.060 %3055.96
За перерахунком суду загальний розмір пені становить 44 401,26 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 17 941,87 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок трьох процентів річних:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
176300.0029.09.2019 - 10.03.20201643 %2373.66
123000.0029.10.2019 - 10.03.20201343 %1352.75
127100.0029.11.2019 - 10.03.20201033 %1074.00
За перерахунком суду загальний розмір трьох процентів річних становить 4 800,81 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення трьох процентів річних в розмірі 1 746,60 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Розрахунок індексу інфляції:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
29.09.2019 - 10.03..001.005877.79177177.79
29.10.2019 - 10.03..000.998-246.86122753.14
29.11.2019 - 10.03..000.997-381.81126718.19
За перерахунком суду загальний розмір індексу інфляції становить 249,12 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення індексу інфляції в розмірі 6 172,03 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 79, 129, ч.9 ст. 165, ст. ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Транспортна Компанія" (03022, м. Київ, провулок Коломийський, будинок 20, ) на користь приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 36, ) основний борг в розмірі 426 400 (чотириста двадцять шість тисяч чотириста) грн. 00 коп., пеню в розмірі 44 401 (сорок чотири тисячі чотириста одна) грн. 26 коп., 3% річних в сумі 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 41 коп. та судовий збір в розмірі 7 138 (сім тисяч сто тридцять вісім) грн. 41 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий