СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. Справа № 922/267/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Зубченко І.В.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивача- Замніус М.В., посвідчення №2342 дійсне до 31.12.2020; розпорядження №39/2к від 12.01.2018; довіреність №948/0/45-19 від 20.12.2019,

відповідача- Мух К.Б., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КР№000391 від 14.08.2019; ордер на надання правової допомоги №1005468 від 08.07.2020,

третьої особи - Замніус М.В., посвідчення №2342 дійсне до 31.12.2020; розпорядження №39/2к від 12.01.2018; довіреність 08-21/4249/2-19 від 19.12.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1701) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 (суддя Суслова В.В., повний текст складено 18.06.2020) у справі №922/267/20

за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківська міська рада (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7)

до Кооперативу автогаражів "Харків" (61105, м. Харків, вул. Ньютона, 94)

про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Кооперативу автогаражів "Харків", в якому просив з дня набрання чинності рішенням суду визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та Кооперативом автогаражів "Харків" в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач є замовником будівництва гаражів (III черга) по вул. Ньютона,94 у м. Харкові. Як зазначає позивач, об`єкт будівництва введено в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю 06.08.2015 №ХК 62.

Позивач вказує на те, що відповідач не виконав свій обов`язок, передбачений ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме, не уклав з позивачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 у справі №922/267/20 позов задоволено.

В наведеному рішенні суд першої інстанції зазначив, що декларація про готовність до експлуатації будівлі та споруди була зареєстрована 06.08.2015, а ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" з 01.01.2013 передбачала обов`язок замовника будівництва ініціювати укладення договору про пайову участь і укласти такий договір до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. У зв`язку із наведеним, місцевий господарський суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосовуванню приписи ст.40 вказаного Закону, які діяли на час прийняття кооперативом гаражів до експлуатації.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що з 01.01.2020 та на час звернення позивача до суду з цим позовом статтю 40 виключено з Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За наведених обставин, відповідач вважає, що у нього відсутній обов`язок з укладення договору про пайову участь в розвитку інфраструктури населеного пункту.

Також відповідач вказує на те, що позивачем неправильно визначено розмір пайової участі, оскільки він повинен обраховуватися виходячи із загальної кошторисної вартості будівництва, зазначеній в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а не на підставі показників опосередкованої вартості 1 кв.м. та площі об`єкта.

Відповідач посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності, оскільки, на думку відповідача, у даному випадку строк позовної давності починається з моменту реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, тобто, з 07.08.2015.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що до позовної заяви не надано належних та достатніх доказів на підтвердження повноважень Василенка І.Ю. на підписання позовної заяви від імені Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів відповідача заперечує та зазначає, зокрема, про те, що повноваження Василенка І.Ю. на підписання позовної заяви підтверджуються довіреністю та «Положенням про Юридичний департамент Харківської міської ради», затвердженим рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015. Позивач погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин сторін підлягає застосуванню ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки вона діяла на час прийняття гаражів кооперативу до експлуатації. Позивач вважає, що здійснений ним розрахунок розміру пайової участі відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова». Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

Відповідач надав суду доповнення до апеляційної скарги, в яких, зокрема, зазначає про те, що «Положенням про Юридичний департамент Харківської міської ради» в редакції на час звернення позивача до суду з цим позовом, не містило норм про самопредставництво юридичної особи. Також відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру опосередкованої вартості 1 кв.м. для нежитлових приміщень станом на 06.08.2015.

03.08.2020 відповідач надав апеляційному суду заяву в порядку ст.129 ГПК України, в якій повідомив про те, що протягом 5 днів після ухвалення рішення ним будуть надані суду докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відповідач надав суду клопотання від 03.08.2020 про зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №925/756/19. Клопотання обґрунтовано тим, що за результатами розгляду справи №925/756/19 судом касаційної інстанції буде надано висновок щодо застосування строку позовної давності до позовних вимог про визнання укладеним договору про пайову участь в розвитку інфраструктури населеного пункту.

Позивач також надав суду клопотання від 09.09.2020 про зупинення провадження у цій справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №925/756/19, а також до розгляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №922/3049/18. В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що правовідносини сторін у справі №922/3693/18 є подібними до правовідносин сторін у цій справі, що розглядається, оскільки стосуються порядку визначення розміру пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не надала.

Представник третьої особи в судовому засіданні 10.09.2020 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

До матеріалів справи надано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до ІІІ категорії складності, зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 06.08.2015 за №ХК62 (далі - декларація) (а.с.12-14 т.1).

Відповідно до вказаної декларації, кооператив автогаражів «Харків» є замовником будівництва гаражів (III черга) по вул. Ньютона,94 у м. Харкові.

Дата початку будівництва - грудень 1998; дата закінчення будівництва - грудень 1999; строк введення в експлуатацію - серпень 2015 (п.11 декларації).

Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією - 150,456 тис. грн. (п.15 декларації).

Позивач в позові зазначає про те, що відповідач не виконав свій обов`язок замовника будівництва та не звернувся до органу місцевого самоврядування до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури, як це передбачено статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

У зв`язку із вказаною обставиною, у березні 2016 Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звертався до Господарського суду Харківської області із позовом до Кооперативу автогаражів "Харків" про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.06.2016 у справі №922/753/16 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2016 у справі №922/753/16 скасовано рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2016 та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Департаменту економіки та комунального майна задоволено. Зобов`язано укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, який викладений у резолютивній частині рішення суду.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2016 у справі №922/753/16 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2016, рішення Господарського суду Харківської області від 02.06.2016 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 922/753/16 постанову Вищого господарського суду України від 11.10.2016 скасовано, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2016, якою позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено, залишено в силі.

Як зазначає позивач, відповідач не уклав з ним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, внесок пайової участі не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.

Позивач наполягає на тому, що відповідач зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Харкова та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування у відповідності до вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка діяла на час прийняття об`єкта будівництва у 2015 році в експлуатацію.

Судова колегія враховує наступне.

На час прийняття спірного об`єкту будівництва в експлуатацію (2015 рік), правовідносини щодо пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту регулювалися нормами статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI.

Частинами 2, 3, 8 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній у 2015 році) визначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

Рішенням Харківської міської ради №804 від 09.11.2011 було затверджено «Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова», який містив механізм залучення до пайової участі, порядок укладання договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Відповідно до п.1.4 вказаного Порядку, залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради (пункт 1.4. Порядку).

Отже, чинна на час прийняття у 2015 році об`єкта будівництва в експлуатацію норма ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачала обов`язок відповідача звернутися до органу місцевого самоврядування для укладення договору про пайову участь.

Цей обов`язок відповідачем виконано не було, договір про пайову участь в розвитку інфраструктури м.Харкова сторони не уклали.

31.01.2020 позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання укладеним договору про пайову участь в розвитку інфраструктури м.Харкова.

Частиною третьою статті 179 Господарського Кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо … існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Судова колегія враховує, що 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", якими статтю 40 виключено із Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до статті 5 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, до цивільних відносин, які виникли раніше, новий акт цивільного законодавства застосовується стосовно прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 31.01.2020 (підтверджується штампом канцелярії суду), тобто, після набрання чинності відповідних змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (01.01.2020).

Отже, на час звернення позивача до суду з цим позовом, втратила чинність правова норма (ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»), яка визначає обов`язок замовника будівництва укласти договір про пайову участь в розвитку населеного пункту.

Враховуючи, що ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» втратила чинність, «Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова» з 01.01.2020 не відповідає нормам вказаного Закону, у зв`язку з чим, також не підлягає застосуванню.

З огляду на наведене, відсутні законодавчо визначені підстави для зобов`язання відповідача укласти з позивачем договір про пайову участь в розвитку інфраструктури м.Харкова.

Судова колегія враховує, що розділом II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX (набрав чинності 01.01.2020), визначено порядок залучення замовників будівництва у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту на 2020 рік.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 тих же "Прикінцевих та перехідних положень" замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, що підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

З наведеного вбачається, що чинний на час звернення позивача до суду з цим позовом порядок сплати пайової участі не передбачає обов`язкового укладення відповідного договору.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що станом на час набрання чинності нової редакції закону відповідач розпочав будівництво, отримав дозвільні документи на початок будівництва та набув обов`язки замовника будівництва відповідно до підпункту 3 пункту 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX.

Враховуючи, що підставою для укладення договору про пайову участь позивач зазначає ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка втратила чинність на час звернення позивача до суду з цим позовом, а інших обставин, які б вказували на обов`язок відповідача взяти участь в розвитку інфраструктури міста позивачем суду не надано, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція стосовно відсутності правових підстав для визнання укладеним договору про пайову участь в розвитку інфраструктури м.Харкова, у зв`язку із втратою чинності з 01.01.2020 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», викладена в постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №909/1143/19.

З огляду на відсутність законодавчих підстав для визнання укладеним між позивачем та відповідачем договору про пайову участь в розвитку інфраструктури м.Харкова, судова колегія не вбачає необхідності в дослідженні обставин стосовно правильності здійсненого позивачем розрахунку розміру пайової участі.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у цій справі до розгляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №922/3049/18, за результатами розгляду якої буде надано правовий висновок стосовно порядку розрахунку розміру пайової участі.

Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності до вимог позивача, яка викладена у відзиві на позовну заяву (а.с.237 т.1).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Враховуючи, що судом відмовлено в позові з підстав його необґрунтованості, заява відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що у даному випадку позовна давність не підлягає застосуванню, судова колегія відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №925/756/19, оскільки відсутня необхідність досліджувати обставини стосовно початку перебігу строку позовної давності за вимогами позивача.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що до позовної заяви не надано належних та достатніх доказів на підтвердження повноважень Василенка І.Ю. на підписання позовної заяви від імені Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Позовна заява від імені Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради підписана представником Василенко І.Ю.

Відповідно до ч.5 ст.164 ГПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позивачем додано до позову довіреність Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради №948/0/45-19, якою начальника відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради - Василенка І.Ю. уповноважено представляти інтереси Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в місцевих судах з правом підписувати позови від імені вказаного Департаменту (а.с.26 т.1).

Відповідно до статті 131-2 Конституції України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30.09.2016), для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Законом України від 18.12.2019 N 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», який набрав чинності 29.12.2019, внесено зміни, у тому числі, до частини четвертої статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.56 ГПК України, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу місцевого самоврядування), або через представника.

Рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 №7/15 затверджено «Положення про Юридичний департамент Харківської міської ради».

Відповідно до п.3.2.4 вказаного Положення (в редакції на час звернення позивача до суду з цим позовом), Юридичний департамент представляє у встановленому законодавством порядку інтереси Харківської міської ради, її виконавчих органів (на підставі довіреності, наданої ними) в судах.

Працівники Юридичного Департаменту здійснюють правове забезпечення діяльності виконавчих органів міської ради та взаємодіють в своїй роботі з керівниками цих органів (п.7.1 Положення).

Крім того, 26.02.2020 до Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради внесено зміни, проте, Положення в новій редакції на час подання позову ще не було опубліковано.

Аналогічно в п.3.2.4 Положення (в редакції від 26.02.2020), вказано, що Юридичний департамент представляє в установленому законодавством порядку інтереси департаментів у судах, під час розгляду правових питань і спорів.

Отже, позивачем, на виконання ч.5 ст.164 ГПК України, додано документи, передбачені цією нормою на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву.

Враховуючи наведене, доводи відповідача про підписання позовної заяви неналежною особою є необґрунтованими.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 11.06.2020 року у справі №922/267/20 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

З урахуванням приписів ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.129, ст.270, п.2 ч.1 ст. 275, п.4 ч.1 ст.277, ст. 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 року у справі №922/267/20 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ) на користь Кооперативу автогаражів "Харків" (61162, м. Харків, вул. Ньютона, 94, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.09.2020р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.В. Зубченко