ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 Справа № 917/795/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ", 69006, м.Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, буд. 6-А, ідент. код 32040840

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод", 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 57, ідент. код 40651030

про стягнення 244200,06 грн.

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: не викликався

від відповідача: Дробот Р.Д.

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод" про стягнення 244200,06 грн. за договором поставки №397/ОД/КР/19 від 23.01.2019 року та 3663,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем товар у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Відповідач у відзиві (вхід. №6361 від 17.06.2020) вказує, що ним частково сплачено основний борг у сумі 107585,02 грн. та просить зменшити суму штрафу до 5000,00 грн., посилаючись на виникнення заборгованості внаслідок форс - мажорних обставин, а саме запровадження карантину.

У відповіді на відзив (вхід. №6743 від 26.06.2020) позивач вказує, що не погоджується з розрахунком суми основного боргу відповідача та зазначає, що вказана сума становить 144590,99 грн., та просить відмовити в задоволенні клопотання про зменшення суми штрафу до 5000,00 грн.

19.08.2020 року до господарського суду від відповідача надійшло клопотання ( вхід. №8918), в якому він вказує про сплату суми основного боргу, про що додає відповідні платіжні доручення.

31.08.2020 року до господарського суду від позивача надійшло клопотання (вхід. №9314), в якому він вказує про погашення відповідачем суми основного боргу.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2020 року даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.07.2020 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод" про розгляд справи №917/795/20 в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено розгляд справи на 20.08.2020 року.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.08.2020 року судове засідання відкладено на 09.09.2020 року.

Від позивача до господарського суду надійшло клопотання (вхід. № 9314 від 31.08.2020), в якому він просить проводити розгляд справи за відсутності представників позивача.

В судовому засіданні 09.09.2020 р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив:

23.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод" (далі - покупець) було укладено договір поставки №397/ОД/КР/19 (далі договір), відповідно п.1.1. якого визначено, що постачальник зобов`язується продати та передати у власність покупця металопрокат (товар), а покупець зобов`язується оплатити та прийняти товар від постачальника згідно умов даного договору.

Відповідно до п.1.2. договору, найменування, одиниці вимірювання, загальна кількість товару та його ціна передбачаються в специфікаціях та / або у видаткових накладних.

Згідно п. 4.1. договору, розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставлених постачальником рахунків - фактур на кожну окрему партію товару.

Умови оплати продукції : 100% попередня оплата вартості кожної партії товару. Покупець здійснює оплату протягом 1 (одного) банківського дня з дати виписки постачальником рахунку - фактури, якщо інше не передбачено у цьому рахунку-фактурі. За домовленістю сторін, ними може бути встановлено інші умови оплати товару, що сторони зазначають у специфікації або інших додатках, які укладаються сторонами (п. 4.4. договору).

У п. 4.5. договору сторони узгодили, що підписання особою, уповноваженою покупцем на прийняття матеріальних цінностей, видаткової накладної, свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у цій видатковій накладній. Сторони домовились, що підписуючи документи про отримання товару (зокрема видаткову накладну), вони підтверджують факт отримання покупцем відповідного рахунку - фактури на оплату цього товару.

У випадку наявності заборгованості за товар, отриманий покупцем раніше (на підставі іншого документа, ніж вказаного у платіжному дорученні покупця), постачальник має право отриману від покупця оплату зарахувати спочатку в розрахунок погашення заборгованості, а залишок зарахувати в оплату за відповідним документом, вказаним у платіжному дорученні (п. 4.8. договору).

Згідно специфікації №СФ9-00423 від 27.02.2020 року до договору сторони погодили умови оплати, а саме : 100% оплата вартості кожної партії товару до 30.03.2020 року та строк поставки - 04.03.2020 року.

Факт поставки позивачем металопродукції відповідачу підтверджується видатковою накладеною №РН9-000598 від 03.03.2020 року на суму 208350,42 грн. та видатковою накладеною №РН9-000599 від 03.03.2020 року на суму 4841,84 грн., та не заперечується відповідачем.

Відповідач за поставлений позивачем товар розрахувався частково, у зв`язку з чим у нього утворився борг в сумі 202 878,21 грн.

Відповідно до п. 7.2. договору, у випадку невиконання зобов`язань з оплати товару, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від несвоєчасно сплаченої суми.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 244200,06 грн. за договором поставки №397/ОД/КР/19 від 23.01.2019 року, у тому числі 202878,21 грн. основного боргу, 40575,64 грн. штрафу, 746,21 грн. - 3% річних та 3663,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

19.08.2020 року до господарського суду від відповідача надійшло клопотання (вхід.№8918), в якому відповідач вказує про сплату ним суму основного боргу у повному розмірі, що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень (долаються).

31.08.2020 року до суду від позивача - ТОВ "МД ІСТЕЙТ" надійшло клопотання (за вхід. № 9314), в якому позивач зазначає про погашення відповідачем суми основного боргу у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У зв`язку з погашенням відповідачем суми основного боргу, суд закриває провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 202878,21 грн. та розглядає справу по суті в частині стягнення 40575,64 грн. штрафу, 746,21 грн. - 3% річних.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначених положень, позивачем за час прострочення виконання грошового зобов`язання нараховано відповідачу 40575,64 грн. штрафу та 746,21грн. - 3% річних.

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення 40575,64 грн. штрафу та 746,21 грн. - 3% річних, суд дійшов висновку, що він є правильним, заявлений розмір сум відповідає вимогам законодавства та договору, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 3663,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 3902 від 12.05.2020 р.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 3663,00 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод" (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 57, ідент. код 40651030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ", 69006, м.Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, буд. 6-А, ідент. код 32040840) 40575,64 грн. штрафу, 746,21 грн. 3% річних та 3663,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог провадження у справі закрити.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.