ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/858/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., розглянувши без участі представників сторін, в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства Коростенський завод МДФ до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро партнер 2001 про стягнення 135673,64 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 135673,64 грн.. з яких 130 800,00 грн. сплачених у якості попередньої оплати, 2436,82 грн. неустойки, 2436,82 грн. процентів за безпідставне користування грошовими коштами.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару у визначені договором строки.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Суд, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Приватним акціонерним товариством «Коростенський завод МДФ» (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО партнер 2001» (Відповідач) був укладений договір купівлі продажу № 95/04 від 07.04.2020р.(далі Договір) відповідно до якого Відповідач взяв на себе зобов`язання продати сульфат амонію (далі Товар), а Позивач взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити вказаний Товар.

Відповідно до н.3.4. Договору Сторонами було встановлено, що оплата Товару здійснюється на умовах повної оплати по факту передачі, якщо інші умови оплати не обумовлені Сторонами в Специфікаціях до цього Договору.

Відповідно до п. 4 Специфікації від 07.04.2020р. № І (далі Специфікація до Договору) Сторони визначили, що оплата Товару здійснюється на умовах 100% передоплати.

На виконання умов Договору та Спеціфікації Позивачем було перераховано Відповідачу грошові кошти в сумі 130800,00грн. згідно платіжного доручення № 18002 від 08.04.2020р. Таким чином Позивачем свої обов`язки за договором було виконано в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.1. Договору Сторони визначили, що Товар повинен бути переданий Покупцю а умовах DАР (Житомирська обл.. м. Коростень, вул. Жовтнева. І І-б) у відповідності до правил Інкотермс 2010. протягом 5 (п`яти) календарних днів, з моменту підписання Специфікації, якщо інше не встановлено Специфікацією. Відповідно до п. 5 Специфікації Сторони визначили, що термін поставки Товару до 10 квітня 2020р.

Всупереч умовам Договору та Специфікації Відповідачем до вказаної дати товар не був поставлений Покупцю.

Після спливу граничного терміну поставки Товару, Позивач, за його твердженням, неодноразово звертався до Відповідача засобами телефонного зв`язку та електронної пошти з проханням поставити оплачений ним товар або повернути кошти. Але Відповідачем станом на дату направлення даного позову не було здійснено поставку Товару. Кошти також не були повернуті.

Обов`язкової досудової процедури врегулювання спору Сторонами у договорі не встановлювалось. У відповідності до п. 5.3 та 5.5 Договору Сторонами було встановлено відповідальність продавця у вигляді неустойки за порушення ним термінів поставки товару та відсотків за безпідставне користування грошовими коштами Покупця. Розрахунок неустойки за порушення ним термінів поставки товару та відсотків за безпідставне користування грошовими коштами додається.

Позивач нарахував відповідачу неустойку за прострочення поставки товару в сумі 2436,82 грн. та проценти за користування чужими коштами в сумі 2436,82 грн.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

За приписами ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст.612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549,610, 615, 655, 662, 663, 692, 693, 712 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору №95/04 від 07.04.2020. Даний договір за його правовою природою є договором поставки. Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та здійснив попередню оплату вартості товару.

Відповідач свого обов`язку що поставки товару не виконав.

Позивач стверджує, що скористався своїм правом, визначеним ст..615 ЦК України та, відмовившись від договору, вимагає повернення попередньої оплати.

Відповідно приписів ст.. 79 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

До матеріалів справи позивачем не подано належних та допустимих доказів направлення відповідачу вимоги про відмову від договору та повернення попередньої оплати.

Таким чином позивач не довів суду права на заявлені у позові вимоги, тому він задоволенню не підлягає.

На підставі статті 129 ГПК України судові витрати - сплачений судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.09.2020.

Суддя К.І. Довгань