ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1556/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, буд.284)
до Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Московський , буд.299)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Юнікон" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" в якій просить суд стягнути з останнього :

- суму заборгованості з урахування індексу інфляції, 1% річних га пені за договором № 238-16/572-ВК від 13.06.2019 року у розмірі 4 415 234 (Чотири мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч двісті тридцять чотири) гривні 93 копійки, з яких:

4 116 217,90 грн. - сума основної заборгованості;

205 810,87 грн. - сума пені;

25 654,29 грн. - один процент річних;

67 551,87 грн. - втрати від інфляції,

66228,52грн. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором №238-16/572-ВК від 13.06.2019 року в частині своєчасної оплати поставленої продукції.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 922/1556/20. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 17.06. 2020 р. о 11:30.

12.06.2020 року від Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" , через канцелярію суду (вх.№13336) надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд:

- приєднати даний відзив на позовну заяву до матеріалів справи №922/1556/20 та подальший її розгляд здійснити з його урахуванням;

- вимогу про стягнення основної суми боргу залишити на розсуд суду;

-у задоволені вимоги щодо стягнення пені за прострочення оплати за договором відмовити в повному обсязі. В разі задоволення цієї вимоги прийняти до уваги клопотання про зменшення штрафних санкцій та стягнути пеню в розмірі 10 290,54 грн.;

- вимогу про стягнення річних та втрат від інфляції залишити на розсуд суду із врахуванням розрахунку наведеного Відповідачем;

- у вимозі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі;

- здійснити розподіл судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог, як того вимагають норми Господарського процесуального кодексу України. Вказаний відзив долучено до матеріалів справи.

17.06.2020 року від представника Приватного акціонерного товариства "Юнікон", електронною через канцелярію суду (вх.№2082) надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду від 17.06.2020 року, задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання (вх.№2082 від 17.06.2020року). Підготовче засідання відкладено до "08" липня 2020 р. 11:30 .

24.06.2020 позивач до суду надав відповідь на відзив (вх.№14493), за змістом якої не погоджується з правовою позицією, викладеною відповідачем у відзиві на позовну заяву, вважає її необгрунтованою.

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2020 року, на підставі ст. 42, ст. 183, ст.177, ст. 232 ГПК України, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 18.08. 2020 року о(б) 11:00 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час наступного підготовчого засідання ухвалами суду від 08.07.2020.

10.07.2020 року від Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" , через канцелярію суду (вх.№15882) надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій останній просить суд приєднати заперечення на відповідь на відзив до матеріалів справи №922/1556/20 та подальший її ляд здійснити з їх урахуванням; залишити без розгляду відповідь на відзив АТ "ЮНІКОН", вимогу про стягнення основної суми боргу залишити на розсуд суду, в задоволені вимоги щодо стягнення пені за прострочення оплати за договором відмовити в повному язі. В разі задоволення цієї вимоги прийняти до уваги клопотання про зменшення штрафних дій та стягнути пеню в розмірі 10 290,54 грн., вимогу про стягнення річних та втрат від інфляції залишити на розсуд суду із врахуванням розрахунку наведеного Відповідачем, у вимозі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі, здійснити розподіл судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог, як того вимагають норми Господарського процесуального кодексу України.

17.08.2020 року від Приватного акціонерного товариства "Юнікон", через канцелярію суду(вх.№18865) , надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд :

змінити розмір позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою Відповідачем суми основного Боргу після пред`явлення Позивачем позовних вимог до суду та у зв`язку із здійсненням Позивачем перерахунку суми пені, інфляційних втрат та 1 % річних по 30.06.2020 р. та стягнути з Державного підприємства «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» (Місцезнаходження: 61089, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на користь Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, п/р НОМЕР_1 в АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у місті Києві, код банку 380805) суму 2 221 329,68 грн., з яких:

1) 1 894 234,46 грн. - сума основного боргу;

2) 88 106,04 грн. - сума інфляційних втрат;

3) 26 888,28 грн. - сума 1 % річних;

4) 212 100,90 грн. - сума пені (0,1% за кожний день прострочення, однак не більше 5% від несплаченої суми.

Стягнути з Державного підприємства «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» (Місцезнаходження: 61089, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на користь Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, п/р НОМЕР_2 в АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у місті Києві, код банку 380805) суму судового збору у розмірі 66 694, 70 грн.

В порядку ч. 10 ст. 238 ГГІК України, зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати Відповідачу 1% річних, як це передбачено п. 9.5 Договору № 238-16/572-ВК від 13.06.2019 року за допущене ним прострочення сплати основного боргу, за період, що не буде врахований в рішенні, і стягувати даний відсоток з Відповідача на користь Позивача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення за наступною формулою: сума боргу * 1% (по Договору) : 365 днів (кількість днів у році) * n (кількість днів прострочення) = 1% від простроченої суми за певний період.

08.09.2020р. від АТ «ЮНІКОН», через канцелярію суду (вх.№20616) надано заяву в порядку ст.42 ГПК України, якою вдруге уточнено позовні вимоги , в якій остаточно сформовано правову позицію позивача по цій справі та просить суд змінити розмір позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою Відповідачем суми основного Боргу після пред`явлення Позивачем позовних вимог до суду та у зв`язку із здійсненням Позивачем перерахунку суми пені, інфляційних втрат та 1 % річних по 30.06.2020 р. та стягнути з Державного підприємства «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» (Місцезнаходження: 61089, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на користь Приватного акціонерного товариства «ЮНІКОН» (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, п/р НОМЕР_1 в АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у місті Києві, код банку 380805) суму 2 221 329,68 грн., з яких:

1) 1 894 234,46 грн. - сума основного боргу;

2) 87 123,16 грн. - сума інфляційних втрат;

3) 26 888,28 грн. - сума 1 % річних;

4) 212 100,90 грн. - сума пені (0,1% за кожний день прострочення, однак не більше 5% від несплаченої суми, а також заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Розглянувши заяви позивача позивача про уточнення розміру позовних вимог, які є фактично є заявами про збільшення розміру позовних вимог в частині нарахованих:

87 123,16 грн. - сума інфляційних втрат;

26 888,28 грн. - сума 1 % річних;

212 100,90 грн. - сума пені (0,1% за кожний день прострочення, однак не більше 5% від несплаченої суми, суд дійшов висновку про прийняття вищеозначених заяв як збільшення позовних вимог в межах збільшених позивачем сум в порядку ст.46 ГПК України .

Таким чином, фактично має місце збільшення позивачем вимог в частині втрат від інфляції, процентів та пені.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Право заявляти клопотання (заяви) є важливим процесуальним правом осіб, які беруть участь у справі. Клопотання можуть стосуватися різних питань щодо розгляду справи і повинні бути обґрунтованими.

Представник відповідача в судових засіданнях підтвердив сплату частину основного боргу в розмірі 559 386,30грн. на підтвердження надав копію платіжного доручення № 7291 від 22.05.2020р., у зв`язку з чим суд вважає закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 559 386,30грн. на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України .

17.08.2020 року від АТ «ЮНІКОН», через канцелярію суду (вх.№18866 ) надійшли письмові пояснення в порядку ст.42 ГПК України, вказані пояснення долучені до матеріалів справи .

18.08.2020 року від ДП «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ», через канцелярію суду (вх.№19003) надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, вказане клопотання долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.08.2020 постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про залишення позовних вимог прокуратури без розгляду, закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи у судовому засіданні по суті на 25.08.2020 о 14:00 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час судового засідання по суті ухвалами суду від 18.08.2020.

20.08.2020 року від ДП «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ», через канцелярію суду (вх.№19298) надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд:

долучити відзив на заяву про уточнення позовних вимог до матеріалів справи №922/1556/20 та подальший її розгляд здійснити з його урахуванням;

вимогу про стягнення основної суми боргу у розмірі 1 894 234,46 грн. залишити на розсуд суду;

у задоволені вимоги щодо стягнення пені за прострочення оплати за договором відмовити в повному обсязі. В разі задоволення цієї вимоги прийняти до уваги клопотання про зменшення штрафних санкцій та стягнути пеню в розмірі 10 605,05 грн.;

вимогу про стягнення річних та втрат від інфляції залишити на розсуд суду із врахуванням розрахунку, наведеного Відповідачем;

у вимозі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити в повному обсязі;

здійснити розподіл суми судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог, як того вимагають норми Господарського процесуального кодексу України.

у вимозі щодо зобов`язання орган, що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати Відповідачу 1% річних, за період що не буде врахований в рішенні - відмовити.

Протокольною ухвалою суду від 25.08.2020 року, на підставі ст. 216 ГПК України відкладено судове засідання на 09.09 2020 року о(б) 12:30 год.

01.09.2020 року від АТ «ЮНІКОН», через канцелярію суду (вх.№20038) надійшла відповідь на відзив на уточнену позовну заяву, вказаний документ долучено до матеріалів справи.

02.09.2020 року від ДП «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ», через канцелярію суду (вх.№20616) надійшли письмові пояснення в підтвердження своєї позиції по суті заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 09.09.2020 не з`явився.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників Відповідача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов`язковою не визнавалась.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представників сторін .

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

13 червня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «ЮНІКОН» ( АТ «ЮНІКОН», або Позивач) та Державним підприємством «ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» (ДП «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ», або Відповідач) було укладено Договір № 238-16/572-ВК від 13.06.2019 року .

Відповідно до умов п. 1.1. Договору Позивач взяв на себе зобов`язання у 2019 році поставити Відповідачу продукцію, зазначену в Специфікації № 1 (додаток № 4 до позовної заяви), а Відповідач зобов`язався прийняти та оплатити таку продукцію.

Згідно п. 1.2. Договору найменування, номенклатура, кількість та ціна за одиницю продукції, а також код і назва, відповідно до Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 р. № 1749, зазначаються у Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною Договору.

У відповідно до п. 2.1. Договору Позивач здійснює поставку продукції Відповідачу протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту направлення письмового замовлення Відповідачем, згідно з пунктом 1.3. Договору.

У пункті 2.4. Договору сторони погодили, що право власності на продукцію переходить до Відповідача з моменту її фактичної поставки від Позивача.

Умови оплати продукції сторони погодили у розділах 4 Договору.

Так, відповідно до п. 4.1. Договору Відповідач здійснює оплату продукції протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту здійснення поставки продукції.

Також у пункті 4.2. Договору сторони визначили, що при відвантаженні продукції Позивач надає Відповідачу наступні документи: видаткову накладну, рахунок-фактуру, та товарно-транспорту накладну.

Відповідно до п. 5.1. Договору Відповідача зобов`язався своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату продукції на умовах Договору.

Разом з цим, пунктом 9.4. Договору встановлено, що за порушення строку оплати, передбачених цим Договором, Позивач має право пред`явити Відповідачу вимогу про сплату пені в розмірі 0,1% від суми простроченої оплати за кожен день прострочення, але не більше 5% від несплаченої суми.

Крім того, відповідно до п. 9.5. Договору за порушення строку оплати продукції, передбачених цим Договором, Позивач має право вимагати оплати 1% річних та індексу інфляційних втрат.

Так, на виконання умов Договору Позивач здійснив постачання продукції, а саме:

31.07.2019 року Позивачем було поставлено Відповідачу частину продукції визначеної Специфікацією № 1 від 13.06.19 (листовий прокат) за переліком згідно:

- видаткової накладної № ЮГоОООООО6 від 31.07.2019 року на суму 729 386,30 грн. разом з ПДВ ,

- видаткової накладної № ЮГо0000007 від 31.07.2019 року на суму 710 364,37 грн. разом з ПДВ .

Згідно умов п. 4.1. Договору Відповідач зобов`язаний був у строк до 29.09.2019 року включно здійснити оплату вартості поставленої за видатковими накладними № ЮГоОООООО6 та № ЮГо0000007 продукції, однак в порушення зобов`язань, взятих на себе за Договором, так і не виконав їх станом на день подачі позовної заяви. Станом на 18.05.2020 року прострочення складає 232 календарних днів.

21.08.2019 року Позивачем було поставлено Відповідачу частину продукції (листовий прокат) визначеної Специфікацією № 1 від 13.06.19 на суму 75 234,96 грн. разом з ПДВ за переліком згідно видаткової накладної № ЮБлОООО10 від 21.08.2019 року .

Згідно умов п. 4.1. Договору Відповідач зобов`язаний був у строк до 20.10.2019 року включно здійснити оплату вартості поставленої за видатковою накладною № ЮБлОООО10 від 21.08.2019 продукції, однак в порушення зобов`язань, взятих на себе за Договором, так і не виконав їх станом на день подачі позовної заяви. Станом на 18.05.2020 року прострочення складає 212 календарних пнів.

23.08.2019 року Позивачем було поставлено Відповідачу частину продукції (листовий прокат) визначеної Специфікацією № 1 від 13.06.19 на суму 180 353,09 грн. разом з ПДВ за переліком згідно видаткової накладної № ЮГо0000002 від 23.08.2019 року .

Згідно умов п. 4.1. Договору Відповідач зобов`язаний був у строк до 22.10.2019 року включено здійснити оплату вартості поставленої за видатковою накладною № ЮГо0000002 від 23.08.2019 продукції, однак в порушення зобов`язань, взятих на себе за Договором, так і не виконав їх станом на день подачі позовної заяви. Станом на 18.05.2020 року прострочення складає 210 календарних пнів.

28.08.2019 року Позивачем було поставлено Відповідачу частину продукції (листовий прокат) визначеної Специфікацією № 1 від 13.06.19 за переліком згідно:

- видаткової накладної № ЮГо0000004 від 28.08.2019 року на суму 571 469,47 грн. грн. разом з ПДВ (додаток № 13 до позовної заяви)',

- видаткової накладної № ЮБл0000014 від 28.08.2019 року на суму 526 644,72 грн. грн. разом з ПДВ ,

- видаткової накладної № ЮБл0000018 від 28.08.2019 року на суму 75 234,96 грн. грн. разом з ПДВ.

Згідно умов п. 4.1. Договору Відповідач зобов`язаний був у строк до 27.10.2019 року включено здійснити оплату вартості поставленої за вищевказаним накладними продукції, однак в порушення зобов`язань, взятих на себе за Договором, так і не виконав їх станом на день подачі позовної заяви. Станом на 18.05.2020 року прострочення складає 200 календарних днів.

29.08.2019 року Позивачем було поставлено Відповідачу частину продукції (листовий прокат) визначеної Специфікацією № 1 від 13.06.19 на суму 541 059,26 грн. разом з ПДВ за переліком згідно видаткової накладної № ЮГо0000005 від 29.08.2019 року.

Згідно умов п. 4.1. Договору Відповідач зобов`язаний був у строк до 28.10.2019 року включено здійснити оплату вартості поставленої за видатковою накладною № ЮГо0000005 від 29.08.2019 року продукції, однак в порушення зобов`язань, взятих на себе за Договором, так і не виконав їх станом на день подачі позовної заяви. Станом на 18.05.2020 року прострочення складає 203 календарних днів.

30.08.2019 року Позивачем було поставлено Відповідачу частину продукції (листовий прокат) визначеної Специфікацією № 1 від 13.06.19 на суму 526 117,68 грн. разом з ПДВ за переліком згідно видаткової накладної № ЮГоОООООО6 від 30.08.2019 року .

Згідно умов п. 4.1. Договору Відповідач зобов`язаний був у строк до 29.10.2019 року включено здійснити оплату вартості поставленої за видатковою накладною № ЮГоОООООО6 від 30.08.2019 року продукції, однак в порушення зобов`язань, взятих на себе за Договором, так і не виконав їх станом на день подачі позовної заяви. Станом на 18.05.2020 року прострочення складає 202 календарних днів.

27.09.2019 року Позивачем було поставлено Відповідачу частину продукції (листовий прокат) визначеної Специфікацією № 1 від 13.06.19 на суму 180 353,09 грн. разом з ПДВ за переліком згідно видаткової накладної № ЮБл0000015 від 27.09.2019 року .

Згідно умов п. 4.1. Договору Відповідач зобов`язаний був у строк до 26.11.2019 року включено здійснити оплату вартості поставленої за видатковою накладною № ЮБл0000015 від 27.09.2019 року продукції, однак в порушення зобов`язань, взятих на себе за Договором, так і не виконав їх станом на день подачі позовної заяви. Станом на 18.05.2020 року прострочення складає 174 календарних днів.

З огляду на викладене, позивач зазначав про грубе порушення відповідачем п. 5.1. Договору, яким встановлено обов`язок для Замовника вчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за поставлену Продукцію. Відповідно до п. 9.5 Договору, за порушення строку оплати продукції, передбачених цим Договором, позивач має право вимагати оплати 1% річних та індексу інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом Верховенства права суд вирішив, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649, 651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. З ст. 549 ЦК України).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначалось вище, 12.06.2020 р. Державне підприємство "Завод "Електроважмаш" через канцелярію суду надало відзив на позов (вх. № 13336), в якому зазначає, що 12.05.2020 р. Відповідач перерахував на поточний рахунок АТ "Юнікон" грошові кошти за поставлену продукцію в загальному розмірі 559 386,30рн. та до відзиву надав платіжне доручення № 7291 від 22.05.2020 року

П. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи часткову оплату Відповідачем суми основного боргу в розмірі 881048,82 грн., суд закриває провадження по справі в цій частині.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з Відповідача суми основного боргу в розмірі 1 894 234,46 грн., пені в розмірі 212 100,90 грн., 1% річних в сумі 26 888,28 грн. та втрат від інфляції в сумі 87 123,16 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Суд звертає увагу на те, що застосування вищезазначених положень є правом суду та на те, що на час ухвалення рішення у цій справі відсутні приписи законодавства України, які регулюють нарахування відсотків або пені та з урахуванням яких суд міг би визначити відповідні нарахування для подальшого застосування органом, що здійснюватиме примусове виконання рішення. З огляду на те, що суд не наділений повноваженнями самостійно встановлювати порядок нарахування відсотків або пені, а може застосувати лише передбачені законодавством приписи, застосування положень ч. 10 ст. 238 ГПК України щодо позовних вимог у цій справі не є обґрунтованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи наведене, після набрання рішенням у справі законної сили, позивач вправі звернутися до суду з письмовим клопотання про повернення йому з Державного бюджету України 33 369,49 грн. сплаченого судового збору. Натомість решта судового збору - 33305,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з огляду на часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 126, 129, 231, 233, 236, 238, 240, 241, 247-248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Московський, буд.299, код 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, буд.284, код 23647276) - суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 1% річних га пені за договором № 238-16/572-ВК від 13.06.2019 року у розмірі 2 220 346 ,80грн., з яких:

1 894 234,46 грн. - сума основної заборгованості;

212 100,90 грн. - сума пені (0,1% за кожний день прострочення )

26888,28 грн. - один процент річних,

87123,16 грн. - втрати від інфляції,

33 305,20грн. витрат по сплаті судового збору.

Закрити провадження по сумі основного в розмірі 1 894 234,46грн. на підставі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Юнікон" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, буд.284, код 23647276).

Відповідач: Державне підприємство "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Московський , буд.299, код 00213121).

Повне рішення складено "10" вересня 2020 р.

Суддя О.О. Присяжнюк