ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2125/20

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до Комунального підприємства Володарської селищної ради Володарка (09300, Київська обл., Володарський р-н, смт. Володарка, пров. Перемоги, буд. 3)

про стягнення 52142,74 грн. заборгованості за договором постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17 від 22.10.2018 р., у тому числі 31767,55 грн. пені, 8122,21 грн. 3% річних, 12252,98 грн. збитків,

Суддя В.М. Бабкіна

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 39/5-441-20 від 13.07.2020 р. (вх. № 2138/20 від 24.07.2020 р.) Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Володарської селищної ради Володарка про стягнення 52142,74 грн. заборгованості за договором постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17 від 22.10.2018 р., у тому числі 31767,55 грн. пені, 8122,21 грн. 3% річних, 12252,98 грн. збитків.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17 від 22.10.2018 р., згідно з яким відповідачеві було поставлено природний газ на загальну суму 2610056,45 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Проте, Комунальним підприємством Володарської селищної ради Володарка оплата за природний газ здійснювалась несвоєчасно, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 31767,55 грн. пені, 8122,21 грн. 3% річних, а також 12252,98 грн. збитків на підставі п.п. 3.13 та п. 5.7 договору за різницю в обсягах замовленого та фактично спожитого природного газу у березні та квітні 2019 року, і судові витрати покласти на відповідача.

Окрім того, позивачем у позовній заяві було заявлене клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що справа за поданою Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України позовною заявою № 39/5-441-20 від 13.07.2020 р. (вх. № 2138/20 від 24.07.2020 р.) до Комунального підприємства Володарської селищної ради Володарка про стягнення 52142,74 грн. заборгованості за договором постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17 від 22.10.2018 р., у тому числі 31767,55 грн. пені, 8122,21 грн. 3% річних, 12252,98 грн. збитків, може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

З огляду на викладене, ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2020 р. було відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати без проведення судового засідання.

До господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 18.08.2020 р. (вх. № 17770/20 від 25.08.2020 р.), відповідно до якого КП Володарка заперечує проти нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки, не було враховано, що грошові зобов`язання між сторонами договору в частині розрахунків за поставлений природний газ регулюються також постановою КМУ від 04.03.2002 р. № 256, Бюджетним кодексом України та іншими нормативними актами.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначає, що 22.10.2018 р. між КП Володарської селищної ради Володарка та позивачем було укладено договір постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17, згідно з умовами якого постачальник зобов`язувався поставити споживачеві у 2018 році природний газ, з 01.10.2018 р. по 26.10.2018 р. орієнтовним обсягом до 26 тис. куб. метрів. У подальшому обсяги газу змінювалися шляхом укладення додаткових угод до вказаного договору. Загалом, як стверджує відповідач, позивачем було поставлено природний газ на суму 2610056,45 грн., яку відповідач сплатив у повному обсязі 15.10.2019 р., а отже, заборгованість на дату подання позову є відсутньою.

Окрім того, відповідач вказує, що постановою НКРЕКП № 2081 від 07.10.2019 р. «Про внесення змін до Правил постачання природного газу» було скасовано відповідальність, зокрема, за недобір газу.

Також КП Володарської селищної ради Володарка зазначає, що відповідно до п. 3.7 договору постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17 від 22.10.2018 р., комунальне підприємство, починаючи з 01.03.2019 р. передавало АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України дані щодо фактичного використання обсягів газу за кожну добу березня 2019 року, а отже, останньому було відомо про справжній обсяг спожитого відповідачем газу, та, відповідно, нарахування збитків за недобір газу, на думку КП Володарської селищної ради Володарка, є безпідставним.

Поряд з цим, відповідач вказує, що держава, запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних із надання послуг з теплопостачання. Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами у цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг і субсидій, соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій.

З огляду на викладене, оскільки оплата за спожитий природний газ здійснювалась відповідачем на поточний рахунок позивача зі спеціальним режимом використання та з посиланням у призначенні платежу на постанову Кабінету Міністрів України № 256, то, як вважає КП Володарської селищної ради Володарка, підприємство не могло самостійно вплинути на порядок оплати послуг, наданих на підставі договору постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17 від 22.10.2018 р., а відтак, підстави для нарахування відповідачу пені та 3% річних, є відсутніми.

З урахуванням зазначеного, відповідач просив суд розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та відмовити в задоволенні позовної заяви АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України у повному обсязі.

04.09.2020 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь № 39/5-1533-20 від 02.09.2020 р. (вх. № 18691/20 від 04.09.2020 р.) на відзив, відповідно до якої позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначає, що відповідно до пункту 6.1 договору постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17 від 22.10.2018 р., оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України вказує, що сторонами договору були визначені конкретні умови та порядок виконання зобов`язань, визначена відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань. Позивач наголошує, що саме на відповідача було покладено обов`язок належно та вчасно сплачувати кошти за поставлений газ.

При цьому, позивач, посилаючись на Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 р., зазначає, що лише у разі звернення постачальника відповідних послуг до головного розпорядника коштів, останній готує інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги і надсилає їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад. Таким чином, виділення коштів на погашення пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу залежить від дій самого відповідача.

З наведеного, як вважає позивач, вбачається, що виділення коштів з державного бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу, послуг теплопостачання можливе лише за умови власного волевиявлення надавача послуг, а саме відповідача, щодо використання бюджетних коштів на погашення заборгованості за договором, однак, це не звільняє КП Володарської селищної ради Володарка від відповідальності перед позивачем у вигляді стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Окрім того, позивач стверджує, що положення постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 р. регламентують виключно порядок розпорядження коштами з цільовим призначенням, що надходять на рахунки газопостачальних та газорозподільних компаній, як реалізація державних соціальних гарантій певним категоріям громадян, проте, не передбачають обов`язку зміни умов договірних зобов`язань сторін.

Щодо нарахування збитків, позивач зазначає, що умовами договору постачання природного газу № 2774/18-ТЕ-17 від 22.10.2018 р., що застосовуються з 01.03.2019 р., передбачено, зокрема, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період, останній зобов`язаний відшкодувати АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України збитки в порядку, визначеному п. 5.7 договору. Водночас, як зазначає позивач, право на стягнення збитків за договором встановлене також нормами Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також продовжити встановлений судом строк для подання відповіді на відзив з огляду на отримання позивачем відзиву 25.08.2020 р. та запровадження на підприємстві позивача у зв`язку з веденням карантину змін, пов`язаних з переведенням працівників на дистанційний режим роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Поряд з цим, як зазначено в ч.ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи та мотиви заявника, суд дійшов висновку щодо продовження позивачу процесуального строку для подання відповіді на відзив.

Окрім того, суд вважає за необхідне відзначити таке.

Згідно з приписами ч. 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (ч. 8 ст. 252 ГПК України).

Враховуючи позиції учасників справи, беручи до уваги предмет доказування у справі (обсяг та характер доказів у справі), з огляду на необхідність використання більшого часу для здійснення судового провадження більшої тривалості з метою всебічного, об`єктивного та правильного вирішення спору, суд дійшов висновку щодо необхідності перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи № 911/2125/20 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Відповідно до частини 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 167, 176, 177, 182, 183, 234, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 911/2125/20 за правилами загального позовного провадження.

2. Підготовче засідання призначити на "19" жовтня 2020 р. о 10:00. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108).

3. Встановити відповідачу строк для надання заперечень на відповідь на відзив в порядку ст. 167 Господарського процесуального кодексу України до 12.10.2020 р.

4. Повідомити учасників процесу про судове засідання.

5. Інформацію по справі учасники процесу можуть отримувати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

6. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ст.ст. 254, 255 ГПК України.

Ухвалу підписано 10.09.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна