РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2020Справа №910/4498/20

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна"

про стягнення 42 787,90 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Українська автомобільна корпорація" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" про стягнення 42 787,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство "Українська автомобільна корпорація" зазначає, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" наявна перед ним заборгованість у загальному розмірі 38 051,32 грн. з компенсації за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року вартості комунальних послуг на утримання частини нерухомого майна, яка перебувала в користуванні відповідача згідно Договору суборенди №01/11/17 від 01.11.2017 та Договору суборенди нерухомого майна №01/01/19-2 від 01.01.2019.

Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 623,59 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 112,99 грн., нарахованих за неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" своїх грошових зобов`язань у період з 30.09.2018 по 06.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2020 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених в ухвалі суду від 07.04.2020) відкрито провадження у справі №910/4498/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

24.06.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, який в силу приписів п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній станом на дату подання такого відзиву) є таким, що поданий відповідачем у визначений судом строк. У своєму відзиві відповідач вказує, що ним частково не визнаються вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" з тих підстав, що протягом літа 2018 року значний проміжок часу (місяць) орендовані приміщення були знеструмленими та їх повне використання було неможливим, що завдало шкоди економічній діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна".

02.07.2020 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій позивач звертає увагу суду, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" фактично визнаються позовні вимоги. Водночас, позивач зазначає, що не являється постачальником електричної енергії, а договорами суборенди не передбачено відповідальності орендодавця, чи зменшення орендної плати, чи зменшення компенсації витрат за спожиті комунальні послуги у разі (тимчасового) обмеження постачання електроенергії. Також позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" не зверталось до Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" із пропозицією щодо зменшення орендної плати чи зменшення витрат на спожиті відповідачем комунальні послуги, в той час як відповідачем без зауважень підписані та скріплені печаткою акти надання послуг (компенсація витрат на електроенергію) у 2018 році та акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.11.2017 по 02.01.2020.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив у визначений судом у відповідності до приписів господарського процесуального закону строк.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.11.2017 між Приватним акціонерним товариством "Українська автомобільна корпорація" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" (суборендар) укладено договір суборенди №01/11/17 (надалі - Договір №01/11/17), предметом якого є передання орендодавцем та прийняття суборендарем в користування частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 67, загальною площею 337,50 кв.м.

У пункті 5.2.3 Договору №01/11/17 сторонами було погоджено, що до суми орендної плати не включаються витрати за спожиті суборендарем комунальні послуги та послуги зв`язку, інші супутні послуги за погодженням сторін. Ці витрати сплачуються орендодавцем, але підлягають обов`язковій компенсації суборендарем орендодавцю у повному обсязі на підставі рахунку-фактури орендодавця не пізніше 3 банківських днів з дати одержання відповідного рахунку, шляхом грошового переказу на поточний банківський рахунок орендодавця.

Згідно пункту 17.1 Договору №01/11/17 цей договір укладено строком на 14 місяців і діє до 31.12.2018. Після закінчення строку дії договору, визначеного у п. 17.1 договір вважається припиненим у зв`язку з спливом строку його дії (п. 17.3 Договору №01/11/17).

За актом приймання-передачі від 01.11.2017 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 67, загальною площею 337,50 кв.м.

01.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Українська автомобільна корпорація" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" (суборендар) укладено договір суборенди нерухомого майна №01/01/19-2 (надалі - Договір №01/01/19-2), предметом якого є передання орендодавцем та прийняття суборендарем в користування частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 67, загальною площею 337,50 кв.м.

У пункті 5.2.3 Договору №01/01/19-2 сторонами було погоджено, що до суми орендної плати не включаються витрати за спожиті суборендарем комунальні послуги та послуги зв`язку, інші супутні послуги за погодженням сторін. Ці витрати сплачуються орендодавцем, але підлягають обов`язковій компенсації суборендарем орендодавцю у повному обсязі на підставі рахунку-фактури орендодавця не пізніше 3 банківських днів з дати одержання відповідного рахунку, шляхом грошового переказу на поточний банківський рахунок орендодавця.

Відповідно до пункту 17.1 Договору №01/01/19-2 цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Після закінчення строку дії договору, визначеного у п. 17.1 договір вважається припиненим у зв`язку з спливом строку його дії (п. 17.3 Договору №01/01/19-2).

За актом приймання-передачі від 01.01.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 67, загальною площею 337,50 кв.м.

Із змісту вказаних договорів вбачається, що останні є тотожними за змістом та Договір №01/01/19-2 був укладений після припинення строку дії Договору №01/11/17 з метою продовження безперервного користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" у період з листопада 2017 року по грудень 2019 року частиною нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 67, загальною площею 337,50 кв.м.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність у відповідача заборгованості із компенсації Приватному акціонерному товариству "Українська автомобільна корпорація" вартості комунальних послуг у загальному розмірі 38 051,32 грн., спожитих Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" у період з вересня 2018 року по лютий 2019 року. Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 623,59 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 112,99 грн., нарахованих за неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" своїх грошових зобов`язань у період з 30.09.2018 по 06.03.2020.

Укладені сторонами Договори є договорами оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 759, 793, 797 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Актами приймання-передачі від 01.11.2017 та від 01.01.2019 підтверджується передання орендодавцем та прийняття орендарем у користування частини нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою: 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 67, загальною площею 337,50 кв.м. згідно Договорів №01/11/17 та №01/01/19-2.

Натомість доказів повернення спірного майна з орендного користування матеріали справи не містять, а сторонами суду не надано.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

В свою чергу, у відзиві на позов будь-яких заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" з приводу користування у спірний період орендованим на підставі Договорів №01/11/17 та №01/01/19-2 майном не міститься, а тому у суду наявні підстави для висновку, що у період з вересня 2018 року по лютий 2019 року відповідач здійснював орендне користування спірним майном та відповідно споживав комунальні послуги.

Позивач стверджує, що у відповідача наявний обов`язок з відшкодування Приватному акціонерному товариству "Українська автомобільна корпорація" комунальних послуг, спожитих Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" у період з вересня 2018 року по лютий 2019 року, у загальному розмірі 38 051,32 грн., а саме: за Договором №01/11/17 - 36 589,11 грн. та за Договором №01/01/19-2 - 1 462,21 грн.

На підтвердження своїх доводів Приватним акціонерним товариством "Українська автомобільна корпорація" було надано суду підписані представниками та скріплені печатками сторін акти надання послуг №2003 від 30.09.2018, №2004 від 30.09.2018, №2255 від 31.10.2018, №2256 від 31.10.2018, №2512 від 30.11.2018, №2646 від 31.12.2018, №180 від 31.01.2019 та №411 від 28.02.2019, а також рахунки на оплату №203 від 30.09.2018 на суму 31,56 грн., №204 від 30.09.2018 на суму 2 854,85 грн., №228 від 31.10.2018 на суму 31,56 грн., №229 від 31.10.2018 на суму 6 381,17 грн., №250 від 30.11.2018 на суму 11 980,52 грн., №274 від 31.12.2018 на суму 24 608,59 грн., №25 від 31.01.2019 на суму 21 280,93 грн. та №55 від 28.02.2019 на суму 10 465,28 грн.

Також сторонами було складено (підписано представниками та скріплено печатками) акт взаємних розрахунків за період з 01.11.2017 по 02.01.2020 за договорами оренди в частині розрахунків за комунальні послуги, згідно якого вбачається, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" наявна заборгованість перед Приватним акціонерним товариством "Українська автомобільна корпорація" у загальному розмірі 38 051,32 грн.

У своєму відзиві відповідач вказує, що частково заперечує проти вимог позивача щодо стягнення компенсації вартості комунальних послуг з тих підстав, що влітку 2018 року значний проміжок часу (місяць) орендовані приміщення були знеструмленими та їх повне використання було неможливим, однак суд звертає увагу, що Приватним акціонерним товариством "Українська автомобільна корпорація" було заявлено до стягнення компенсацію вартості комунальних послуг, спожитих Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" з вересня 2018 року.

Водночас, наявність зауважень щодо обсягу та якості спожитих Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" влітку 2018 року комунальних послуг не входить до предмету спору у даній справі - стягнення компенсації комунальних послуг за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року.

Крім того, згідно акту взаємних розрахунків за період з 01.11.2017 по 02.01.2020 відповідачем було компенсовано позивачу вартість спожитих влітку 2018 року послуг в повному обсязі.

Таким чином, відповідач своїм правом на спростування доводів позивача щодо обсягу, якості та вартості спожитих у період з вересня 2018 року по лютий 2019 року комунальних послуг не скористався, в той час як у суду відсутні підстави для сумніву щодо наведених обставин.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності по пунктів 5.2.3 Договорів №01/01/19-2 та №01/01/19-2 витрати за спожиті суборендарем комунальні послуги сплачуються орендодавцем, але підлягають обов`язковій компенсації суборендарем орендодавцю у повному обсязі на підставі рахунку-фактури орендодавця не пізніше 3 банківських днів з дати одержання відповідного рахунку, шляхом грошового переказу на поточний банківський рахунок орендодавця.

За приписами статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За приписами частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Умова пунктів 5.2.3 укладених між сторонами Договорів щодо здійснення оплати на протязі 3 банківських днів з дати одержання рахунку не містить вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі.

Отже, пред`явлення позивачем рахунку не є подією, з якою пов`язано початок перебігу строку виникнення зобов`язання, оскільки подія є об`єктивним явищем, що не залежить від волі учасників правовідносин, тоді як пред`явлення рахунку є саме дією, яка є вираженням суб`єктивної волі учасників правовідносин.

Крім того, рахунок є документом, який містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти та ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України; а отже, враховуючи, що банківські реквізити Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" вказані у Договорі, не направлення позивачем рахунку не звільняє відповідача від обов`язку сплатити компенсацію витрат на комунальні послуги.

Наведені висновки суду кореспондуються із аналогічною правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.05.2019 у справі №910/13527/17.

Водночас, зважаючи на те, що сторонами складались акти надання послуг, суд приходить до висновку, що перебіг строку для сплати компенсації вартості комунальних послуг повинен обраховуватись із дати складення сторонами актів наданих послуг, оскільки саме з моменту підписання таких актів відповідач є обізнаним про обсяг та вартість комунальних послуг, які він зобов`язаний компенсувати позивачу.

Попри наведене, відзив не містить вказівки на незгоду Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" із твердженнями позивача про одержання відповідачем рахунків на оплату компенсації вартості комунальних послуг за спірний період.

Отже, відповідач повинен був відшкодовувати позивачу вартість спожитих комунальних послуг на протязі трьох банківських днів від дати підписання відповідних актів надання послуг.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачем не надано суду доказів сплати позивачу спірної суми коштів в якості відшкодування комунальних послуг у загальному розмірі 38 051,32 грн., як і не наведено спростування розміру даної заборгованості.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" за Договорами №01/01/19-2 та №01/01/19-2 з відшкодування комунальних послуг у розмірі 38 051,32 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 623,59 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 112,99 грн., нарахованих за неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" своїх грошових зобов`язань у період з 30.09.2018 по 06.03.2020.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договорами строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договорами відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення позивачем 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням відсутності будь-яких заперечень відповідача щодо правильності здійсненого Приватним акціонерним товариством "Українська автомобільна корпорація" розрахунку, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 1 623,59 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 112,99 грн., за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за спірними Договорами є правомірними та обґрунтованими.

За таких обставин позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

Керуючись статтями 5, 13, 14, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крей Текнолоджіз Україна" (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, корпус 4/1, кабінет 316; ідентифікаційний код 41590739) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.15/2; ідентифікаційний код 03121566) заборгованість у розмірі 38 051 (тридцять вісім тисяч п`ятдесят одну) грн. 32 коп., 3% річних у розмірі 1 623 (одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 59 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 112 (три тисячі сто дванадцять) грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 09.09.2020.

Суддя Р.В. Бойко