ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 5017/1773/2012(916/2254/13)

Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Одеського ордена "Знак пошани" завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод ,,Продмаш" (65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253)

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Укрхліббуд" (65029, м. Одеса, провулок Каретний, 18, кв.14)

про стягнення 43 218, 48 грн.

Встановив:

Одеський орден "Знак пошани" завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод ,,Продмаш" звернувся із позовною заявою від 23.08.2013р. (вх. №ГСОО 3526/13 від 27.08.2013р.) (т. 1 а.с. 2-3) про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Укрхліббуд» (далі - ВАТ «Укрхліббуд») заборгованості в сумі 33 999, 99 грн. внаслідок не виконання грошового зобов`язання щодо оплати за поставлену продукцію за договором від 12.10.2011р. №1210; стягнення з ВАТ «Укрхліббуд» пені в розмірі 7430 грн. внаслідок не виконання грошового зобов`язання по оплаті за поставлену продукцію в порядку, в розмірі та в строки, передбачені договором від 12.10.2011р. №1210; стягнення з ВАТ «Укрхліббуд» три відсотки річних від простроченої суми за не виконання грошового зобов`язання в сумі 1788, 49 грн.

Доводи позивача

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 12.10.2011р. між ним та відповідачем був укладений договір №1210, на виконання умов якого 28.11.2011р. позивач відпустив відповідачу продукцію на суму 74 299, 99 грн., що підтверджується накладною від 28.11.2011р. №126, довіреністю відповідача від 28.11.2011р. №131, податковою накладною від 28.11.2011р. №17. Позивач зазначає, що за виготовлену, а відповідно, відпущену продукцію відповідачем було сплачено 12.10.2011р. 40 300 грн., тоді як решту сплати не здійснено, незважаючи на неодноразові нагадування, у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 33 999, 99 грн. Посилаючись на положення п. 5.2. договору, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позивач вказує, що відповідач має відшкодувати йому неустойку в сумі 7430 грн. Посилаючись на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач зазначає, що відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання щодо оплати остаточної вартості поставки товарів у розмірі 33 999, 99 грн., має сплатити йому 3% річних від простроченої суми за період часу, починаючи з 29.11.2011р. до 20.08.2013р., що становить 1788, 49 грн.

Доводи відповідача

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Доказів наявності поважних причин неподання відзиву не надав. При цьому, суд зазначає, що ухвала від 06.07.2020р., якою у тому числі було запропоновано відповідачу надати відзив, була отримана останнім, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 51).

За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.9 ст.165 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Рух справи

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.08.2013р. (суддя - Лічман Л.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі (т. 1 а.с. 1).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2013р. зупинено провадження у справі № 916/2254/13 за позовом Одеського ордена ,,Знак пошани" заводу продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю заводу ,,Продмаш" до ВАТ ,,Укрхліббуд" про стягнення 43218,48 грн. до вирішення господарським судом Одеської області справи № 5017/1773/2012 про банкрутство ВАТ ,,Укрхліббуд" (т. 1 а.с. 30-31).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.07.2015р. зупинену провадженням справу прийнято до свого провадження суддею Желєзною С .П. (т. 1 а.с. 35).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.06.2020р. поновлено провадження у справі №916/2254/13; ухвалено передати матеріали справи №916/2254/13 за позовом Одеського ордена „Знак пошани" заводу продовольчого машинобудування підприємства з колективною власністю заводу „Продмаш" до ВАТ „Укрхліббуд" про стягнення 43 218,48 грн. для розгляду спору по суті в межах справи №5017/1773/2012 про банкрутство ВАТ „Укрхліббуд" (т. 1 а.с. 40-41).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.07.2020р. суддею Грабован Л.І. прийнято справу №916/2254/13 до свого провадження для розгляду в межах справи №5017/1773/2012 про банкрутство ВАТ "Укрхліббуд"; ухвалено розглядати справу №916/2254/13 за правилами Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) (із змінами та доповненнями) в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (т. 1 а.с. 44-48).

На момент прийняття справи до свого провадження п. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Тобто, фактично вказаною нормою строки на подання відзиву продовжувались.

Відповідно до ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України (із змінами та доповненнями згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020р.), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" N 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, строки на подання відзиву продовжено до 06.08.2020р. включно.

Обставини, встановлені судом

12.10.2011р. між Одеським заводом «Продмаш» та ВАТ ,,Укрхліббуд" був укладений договір №1210 (т. 1 а.с. 9), п. 1 якого передбачено, що Одеський завод «Продмаш» зобов`язується виготовити та відпустити у власність ВАТ «Укрхліббуд» обладнання із металу ВАТ «Укрхліббуд», а ВАТ «Укрхліббуд» зобов`язується сплатити та прийняти продукцію на умовах даного договору.

Згідно п. 1.2. зазначеного договору сума даного договору становить 74 299, 99 грн.

Відповідно до п.2.1. вказаного договору умови оплати: 50% - передоплата, 50 % - за фактом виготовлення.

П. 5.1. зазначеного договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання однією із сторін взятих на себе по даному договору зобов`язань, сторона несе відповідальність перед іншою стороною у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Згідно п. 5.2 вказаного договору за порушення однією із сторін зобов`язань по даному договору, остання сплачує неустойку в розмірі 0, 1 % від суми договору за кожний день прострочки.

Відповідно до накладної №126 від 28.11.2011р. (т. 1 а.с. 11) ВАТ «Укрхліббуд» було відпущено Одеським заводом «Продмаш» продукцію на загальну суму 74 299, 99 грн. за довіреністю №131 від 28.11.2011р. (т. 1 а.с. 12).

Із виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 від 12.10.2011р. (т. 1 а.с. 14) вбачається, що ВАТ «Укрхлідббуд» було перераховано Одеському заводу «Продмаш» суму у розмірі 40 300 грн. на підставі договору від 12.10.2011р. №1210.

Таким чином, залишок боргу за договором №1210 від 12.10.2011р. склав 33 999, 99 грн.

Судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться в комп`ютерній програмі „Діловодство спеціалізованого суду" ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.06.2012р. порушено провадження у справі №5017/1773/2012 про банкрутство ВАТ «Укрхліббуд», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та вбачається, що провадження у справі триває.

Норми права, що застосовуються судом

Ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

21.10.2019р. введено у дію Кодекс України з процедур банкрутства, згідно ч.2 Прикінцевих і Перехідних Положень якого, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом втратив чинність з цього моменту.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Вказана норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, яким визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч.1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що провадження у справі №5017/1773/2012 про визнання банкрутом ВАТ «Укрхліббуд» порушено за нормами Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд застосовує положення вказаного Закону, оскільки відповідні наслідки виникли з врахуванням саме положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

Ч. 7 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Висновки суду

Судом встановлено, що позивач виконав умови договору №1210 від 12.10.2011р. щодо передачі відповідачу продукції на загальну суму 74 299, 99 грн., яка останнім була сплачена в сумі 40 300 грн., тоді як неоплаченою залишилась в сумі 33 999, 99 грн.

Враховуючи викладене, судом встановлено наявність основного боргу ВАТ «Укрхліббуд» за договором №1210 від 12.10.2011р. в сумі 33 999, 99 грн.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №911/717/19 від 14.01.2020р.).

Враховуючи прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем та відповідно виникнення боргу, перевіривши здійснений позивачем розрахунок нарахування 3% річних, суд дійшов висновку про його відповідність вимогам законодавства.

Отже, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 1788, 49 грн. підлягають судом задоволенню повністю.

Ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено загальну заборону на нарахування штрафу і пені упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов`язаний з визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію. Тому неустойка за невиконання грошових зобов`язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на не нараховану неустойку, оскільки законом виключалась можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржнику, щодо якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Виходячи із змісту Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", боржник повинен виконувати зобов`язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства.

Враховуючи те, що позивачем було нараховано пеню в сумі 7430 грн. в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, тоді як виходячи зі змісту Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" пеня за невиконання чи неналежне виконання в цей період не нараховується, суд відмовляє позивачу в частині стягнення з відповідача пені.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона посилається, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, у зв`язку з чим з ВАТ «Укрхліббуд» на користь Одеського ордена "Знак пошани" завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод ,,Продмаш" підлягає стягненню 33 999, 99 грн. - сума основного боргу, три відсотки річних у розмірі 1788, 49 грн., а в решті позовних вимог суд відмовляє.

Судові витрати

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Задовольнити позов Одеського ордена "Знак пошани" завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод ,,Продмаш" (65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253) до Відкритого акціонерного товариства "Укрхліббуд" (65029, м. Одеса, провулок Каретний, 18, кв.14) частково.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Укрхліббуд" (65029, м. Одеса, провулок Каретний, 18, кв.14; ) на користь Одеського ордена "Знак пошани" завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод ,,Продмаш" (65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253; ) заборгованість в сумі 33 999 (тридцять три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн., 99 коп., 3% річних в сумі 1788 (одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн., 49 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1663 (одна тисяча шістсот шістдесят три ) грн., 57 коп.

3.В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги у порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08 вересня 2020 р.

Копію рішення надіслати: Одеському ордену "Знак пошани" заводу продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод ,,Продмаш" (65013, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 253), ВАТ "Укрхліббуд" (65029, м. Одеса, провулок Каретний, 18, кв.14).

Суддя Л.І. Грабован