номер провадження справи 9/90/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 Справа № 908/1709/20

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Саратський завод продтоварів, (68200, Одеська область, смт. Сарата, вул. Чкалова, буд. 37)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Омега Логістик, (69120, м. Запоріжжя, вул. Вороніна, буд. 31, кв. 96)

про стягнення суми 25501,62 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Саратський завод продтоварів про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Омега Логістик суми 25501,62 грн., з якої: сума 19270,14 грн. - основний борг, сума 5462,95 грн. пеня та сума 768,53 грн. 3 % річних, за договором поставки № 104 від 25.11.2019.

Ухвалою суду від 08.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1709/20, присвоєно номер провадження справи 9/90/20, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

07.09.2020 справу розглянуто, прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовані тим, що в порушення умов укладеного сторонами договору поставки № 104 від 25.11.2019, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував зобов`язання з оплати товару, внаслідок чого сума заборгованості, з урахуванням здійснення відповідачем часткових оплат та часткового повернення товару, становить 19270,14 грн. За порушення грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача суму 5462,95 грн. пені на підставі п. 6.2 договору, а також суму 768,53 грн. 3% річних. Позов обґрунтовано ст. 193, 230 ГК України, ст.ст. 549, 625 ЦК України, умовами договору поставки № 104 від 25.11.2019.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня усій території України установлено карантин. На засіданні Уряду 25.03.2020, запроваджено режим надзвичайної ситуації по всій території України на 30 днів, всі карантинні обмеження також подовжені на 30 днів до 24 квітня 2020. В подальшому дію карантину неодноразово продовжували і на засіданні Уряду 22 липня 2020 року постановлено продовжити дію карантину на всій території України до 31 серпня 2020. На засіданні Уряду 26.08.2020 ухвалено рішення про продовження адаптивного карантину в Україні до 31 жовтня 2020.

Згідно з Законом України № 540-IХ від 30.03.2020 Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019), який набрав чинності 02.04.2020, розділ Х Прикінцеві положення ГПК України доповнено пунктом 4 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Разом з тим, згідно з п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 731-IХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17.07.2020, встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Встановлений в п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IХ 20-денний строк для подачі учасниками справи заяв про поновлення/продовження процесуальних строків закінчився 06.08.2020. Будь-яких заяв (клопотань) щодо продовження або поновлення процесуальних строків до суду від сторін не надходило.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк та з урахуванням зазначеного вище пункту 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 731-IХ від 18.06.2020 суду не надав. Про розгляд справи відповідача повідомлено належним чином. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 15.07.2020.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Саратський завод продтоварів» (Постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега-Логістик» (Покупець, відповідач у справі) був укладений договір поставки № 104, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупцеві сік в асортименті, томатну пасту та інші види продукції (товар), а Покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його (п.1.1).

Поставка товару здійснюється партіями. Асортимент та кількість визначається у заявці, що узгоджується із Продавцем. Прийом товару за кількістю здійснюється у відповідності до товарної накладної, що підписується представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п.п. 2.1, 2.5).

Згідно з п. 4.2 договору оплата за отриману партію Товару здійснюється Покупцем Продавцеві у безготівковій формі впродовж 30 календарних днів з моменту прийому партії товару у відповідності до пункту 2.5 договору.

В пунктах 5.1, 5.2 договору визначено, що Товар може бути повернений Постачальнику у випадку невідповідності поставленого Товару (кількість, асортимент тощо) інформації, вказаній у товарній накладній або у випадку поставки Товару неналежної якості чи Товару, у якого скінчився термін придатності до споживання, а також за згодою Сторін на умовах само вивозу товару постачальником зі складу Покупця. Повернення товару відбувається за згодою сторін в присутності їх представників, при цьому складається акт повернення товару та виписується накладна на повернення товару.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Договір діє до 31 грудня 2020 року. У разі якщо жодна із сторін не пізніше ніж за місяць до закінчення дії договору не заявить про намір розірвати даний договір, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік (п.п. 9.1, 9.2 договору).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з видатковою накладною № БУ-856 від 16.12.2019 ТОВ «Саратський завод продтоварів» було поставлено ТОВ «Омега-Логістик» обумовлений договором товар (сік гранатовий) на загальну суму 98379,36 грн. Видаткова накладна підписана та скріплена печатками сторін.

Згідно з меморіальним ордером № 901 від 11.03.2020 (20 000 грн.) та меморіальним ордером № 942 від 21.05.2020 (1000,00 грн.) ТОВ «Омега-Логістик» перераховано на рахунок позивача загальну суму 21000,00 грн. «за соки».

Крім того, за накладними про повернення постачальнику, складеними 06 та 07 квітня 2020, Покупцем було повернуто Продавцю товар на суму 17681,22 грн. та на суму 40482,00 грн. відповідно.

У зв`язку із тим, що відповідачем не було в повному обсязі оплачено отриманий товар, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ «Омега-Логістик» суми 19270,14 грн. основного боргу, а також суми пені та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, за яким порушено провадження у даній справі.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати та повернення товару, сума заборгованості відповідача складає 19270,14 грн.

Відповідач позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми заборгованості за поставлений товар не спростував, доказів виконання зобов`язання та сплати заявленої до стягнення суми заборгованості не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Логістик» на користь позивача суми 19270,14 грн. заборгованості є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми 5462,95 грн. пені та суми 768,53 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За змістом пункту 6.2 укладеного сторонами договору передбачено, що за несвоєчасну оплату поставленого Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несвоєчасно оплаченого товару за весь період прострочення.

Враховуючи, встановлений в п. 4.2 договору строк оплати, Покупець повинен був розрахуватись за товар, отриманий 16.12.2019, не пізніше ніж 15.01.2020.

Факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати товару, є доведеним, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та 3% річних заявлено правомірно.

Згідно з наданим позивачем розрахунком 3% річних та пеня нараховані за загальний період з 15.01.2020 по 30.06.2020 (з урахуванням часткових оплат та повернення товару). Разом з тим, позивачем не вірно визначено початок періоду прострочення, оскільки 15.01.2020 є останнім днем, коли відповідач мав здійснити оплату за товар, тому нарахування слід здійснювати починаючи з 16.01.2020. При цьому, здійснивши перерозрахунок заявлених сум за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство судом встановлено, що за період з 16.01.2020 по 30.06.2020 3% річних від простроченої суми становить 758,37 грн., пеня 5375,45 грн.

За таких обставин, позовні вимоги в цілому задовольняються частково.

Згідно з приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Омега Логістик, (69120, м. Запоріжжя, вул. Вороніна, буд. 31, кв. 96) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Саратський завод продтоварів, (68200, Одеська область, смт. Сарата, вул. Чкалова, буд. 37) суму 19270 (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят) грн. 14 коп. основного боргу, суму 5375 (п`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 45 коп. пені, суму 758 (сімсот п`ятдесят вісім) грн. 37 коп. - 3% річних, суму 2093 (дві тисячі дев`яносто три) грн. 95 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 14.09.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва