УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

09.09.2020Справа № 910/13380/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» (49000, Дніпропетровська обл. м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 16-А) до Комунального підприємство «Київпастранс» про стягнення 70 000, 00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємство «Київпастранс» заборгованості за договором № 52.20-192 від 17.04.2020 у розмірі 70 000, 00 грн, а також сплачений заявником судовий збір.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 147-148 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статті 148 Господарського процесуального кодексу України. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак в порушення п. 2 ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, заявник своє місцезнаходження вказує: « 49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, 16-а».

Проте, відповідно до інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) місце знаходження заявника: «49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Героїв Крут, 16-А».

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду, заяви про видачу судового наказу - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум працездатних осіб з 01.01.2020 становить - 2 102, 00 грн.

Отже, таким чином розмір судового збору про видачу судового наказу становить - 210, 20 грн.

Заявник на підтвердження сплати судового збору надав платіжне доручення № 11630 від 01.09.2020 з якого вбачається, що заявник сплатив - 201, 20 грн.

З огляду на вище сказане, Суд доходить до висновку, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Також, пунктом 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене, оскільки заявником не вірно вказано своє місце знаходження та не доплачено судовий збір у розмірі 9, 00 грн, господарський суд на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України відмовляє у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» до боржника Комунального підприємство «Київпастранс».

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Окремо суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст. 12, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» у видачі судового наказу про стягнення з боржника Комунального підприємство «Київпастранс» 70 000, 00 грн боргу по договору № 52.20-192 від 17.04.2020.

2. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких