Справа № 909/532/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2020 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 909/532/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кастум" про стягнення з комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна 18 435 грн 61 коп. постачання природного газу.

ТОВ "Кастум" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом про стягнення з комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна (скорочене найменування - КП з експлуатації майна) 18 435 грн 61 коп., з яких 17 249 грн 76 коп. - основний борг та 1 185 грн 85 коп. - пеня. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не в повному обсязі оплатив прийнятий від позивача природний газ за договором від 21 грудня 2018 р. № 21/12 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів.

23 червня 2020 р., суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач отримав копію зазначеної ухвали 30 червня 2020 р.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 р. № 211, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. з 12 березня 2020 р. на усій території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінет Міністрів України.

Відповідно до Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 р., Розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України було доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відтак строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву був продовженим в силу прямої норми закону.

Разом з тим, 17 липня 2020 р., набрав чинності Закон України № 731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби", яким були внесені зміни до ГПК України і, зокрема, п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу викладено в іншій редакції: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". Крім того, за змістом п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 731-ІХ, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

З урахуванням викладеного, продовжений в силу закону строк на подання відповідачем відзиву на позов закінчився 06 серпня 2020 р.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов ТОВ "Кастум" не подав.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

21 грудня 2018 р., ТОВ "Кастум" (постачальник) та КП з експлуатації майна (споживач) уклали договір № 21/12 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався у 2019 році передати споживачу газове паливо (природний газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити його вартість у розмірах, строки та порядку, що визначені цим договором.

В п. 3.2 Договору сторони погодили ціну природного газу - 9 480 грн за 1 000 м3, яку протягом дії цього договору змінювали шляхом підписання додаткових угод: від 23 січня 2019 р. № 1, від 05 лютого 2019 р. № 2 та від 13 березня 2019 р. № 3.

Так, відповідно до додаткової угоди № 3 від 13 березня 2019 р. вартість 1 000 м3 природного газу становила 10 900 грн.

Згідно з п. 2.9 Договору, визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку. За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, що підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу. У випадку відмови споживача від підписання акту приймання-передачі газу, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

За змістом п. 4.2 Договору, оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 15 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до пп. 6.2.1 Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

В п. 11.1 Договору сторони визначили строк його дії: в частині постачання природного газу - з 01 січня до 31 грудня 2019 р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У травні 2019 року, на виконання умов зазначеного договору, позивач поставив відповідачу природний газ на суму 5 046 грн 70 коп., який відповідач не оплатив.

В грудні 2019 року ТОВ "Кастум" поставило КП з експлуатації майна природний газ загальною вартістю 322 803 грн 06 коп., який відповідач оплатив частково - у сумі 310 600 грн.

Як видно із банківської виписки, 26 грудня 2019 р., відповідач перерахував позивачу 310 600 грн, зазначивши у призначенні платежу оплату за природний газ за договором від 21 грудня 2018 р. № 21/12 за 12 місяць. При цьому у призначенні платежу на суму 215 058 грн 44 коп. від 23 грудня 2019 р. була вказана оплата за 11 місяць, а здійснений 12 грудня 2019 р. платіж у розмірі 25 469 грн 58 коп. стосувався оплати за поставлений газ у жовтні (10 місяць) 2019 р.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено у ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, обов`язок покупця з оплати товару виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що належним чином виконавши свої договірні зобов`язання позивач поставив відповідачу визначений договором поставки від 21 грудня 2018 р. № 21/12 природний газ, вартість якого відповідач оплатив не в повному обсязі. Так, КП з експлуатації майна не оплатило вартість отриманого природного газу за травень 2019 року на суму 5 046 грн 70 коп. та частково за грудень 2019 року на суму 12 203 грн 06 коп.

У своєму позові, крім основного боргу, ТОВ "Кастум" просить суд стягнути із КП з експлуатації майна пеню в сумі 679 грн 56 коп. за порушення строків оплати отриманого у травні 2019 р. газу з 16 червня 2019 р. до 18 червня 2020 р. та в сумі 506 грн 29 коп. за порушення строків розрахунку за отриманий у грудні 2019 р. газ за період з 16 січня до 18 червня 2020 р.

В ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Водночас при розрахунку пені позивач не врахував положення ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки отриманий у травні 2019 р. природний газ відповідач був зобов`язаний оплатити до 15 червня 2019 р., позивач має право нараховувати пеню за порушення строків оплати отриманого газу з 16 червня до 16 грудня 2019 р., відтак вимога про стягнення пені за прострочення оплати за отриманий у травні 2019 р. газ підлягає частковому задоволенню на суму 419 грн 29 коп.

Натомість пеню у розмірі 506 грн 29 коп. за порушення строків розрахунку за отриманий у грудні 2019 р. газ позивач нарахував арифметично правильно та у межах визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України шестимісного строку.

Отже, позов ТОВ "Кастум" слід задовольнити частково.

Судовий збір, згідно з положеннями ст. 129 ГПК України, суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, у своєму позові ТОВ "Кастум" просить суд покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу надану юрисконсультом Карплюком П. М. в сумі 5 000 грн. В обґрунтування такої вимоги позивач подав копії наказу директора ТОВ "Кастум" про призначення Карплюка П. М. на посаду юрисконсульта, посадової інструкції юрисконсульта, трудового контракту від 02 травня 2018 р. № 1/02, довіреності на представництво Карплюком П. М. інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Із врахуванням наведеного, розподілу підлягають тільки судові витрати сторін, які пов`язані з правничою допомогою саме адвоката, а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Як видно із матеріалів справи, Карплюк П. М. перебуває з позивачем у трудових відносинах - займає посаду юрисконсульта ТОВ "Кастум", а всі надані ним послуги належать до посадових обов`язків юрисконсульта товариства.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково;

з комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна (76004, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21; ідентифікаційний код 39088370) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кастум" (79019, м. Львів, проспект Чорновола, 63; ідентифікаційний код 41087491) стягнути 17 249 (сімнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) грн 76 коп. основного боргу та 925 грн 58 коп. пені за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 21 грудня 2018 р. № 21/12, а також 2 072 (дві тисячі сімдесят дві) грн 32 коп. витрат на сплату судового збору.

Судовий збір в частині 29 грн 68 коп. залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко