ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2020 р. Справа№ 910/7596/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Дикунської С.Я.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Токарева А.Г.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 02.09.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Квазар"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/7596/20 (суддя Паламар П. І.)

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк"

до Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" Мельник Дмитро Сергійовича,

Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича,

Приватного акціонерного товариства "Кріпта",

Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Чуйко Ганни Георгіївни,

Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олени Віталіївни,

Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чайки Ірини Григорівни,

Приватного акціонерного товариства "Квазар",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кампанила",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Купе СВ",

Благодійної організації "Благодійний фонд "Енергія Альтернативи"

про визнання рішення загальних зборів недійсним, протиправними та скасування рішень державного реєстратора, договорів недійсними, припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" м. Київ Мельника Дмитра Сергійовича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, Приватного акціонерного товариства "Кріпта" м. Києва, Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" м. Київ Чуйко Ганни Георгіївни, Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ Микитенко Олени Віталіївни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чайки Ірини Григорівни, Приватного акціонерного товариства "Квазар" м. Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кампанила" м. Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю "Купе СВ" м. Києва, Благодійної організації "Благодійний фонд "Енергія Альтернативи" м. Києва про визнання рішення загальних зборів недійсним, протиправними та скасування рішень державного реєстратора, договорів недійсними, припинення права власності.

10 червня 2020 р. Акціонерне товариство "Сбербанк" подало заяву про забезпечення позову, якою просило:

1) накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, які були передані Приватним акціонерним товариством "Квазар" за розподільчим балансом (серія та номер: б/н, виданий: 29 січня 2018 р.), що є додатком № 1 до протоколу позачергових зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Квазар" б/н від 29 січня 2018 р., до статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Кріпта" (), а саме на такі об`єкти нерухомого майна:

- будівля, корпус-модуль (літера 1-Ч), загальною площею 149,9 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, заглиблений склад з допоміжними приміщеннями (літера Я), загальною площею 1795,4 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, прибудова до головного корпусу (кондиціонерного залу) (літера 5-Н), загальною площею 384,3 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, одноповерхова обстройка (галерея) (літера 3-Л), загальною площею 441,9 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, будівля автомийки (літери К1, К2), загальною площею 87,3 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, склад (літера 5-А), загальною площею: 297,8 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля побутового приміщення (літера Ю), загальною площею 152,7 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, склад (літера 7-А), загальною площею 331,8 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, енергокорпус (літера 2-Л), загальною площею 2846,2 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, корпус складів (літера 4-Н), загальною площею 551,4 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, станція (літера Д), загальною площею 288 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля розчинно-бетонного вузла з навісами (літери Р, Р1-РЗ), загальною площею 254,7 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, станція оборотного водопостачання (насосна станція) (літера 2-Б), загальною площею 797,5 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, склад хімікатів (літера Щ), загальною площею 678 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля складу малої механізації (літера 1-Л), загальною площею 389,2 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля побутових приміщень з тамбурами (літери 1М, 2М, ЗМ), загальною площею: 344,2 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля виробничих приміщень з тамбуром та навісом (літери 4М, 5М, 6М, 7М), загальною площею 1076,7 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, холодильна станція (літера Ф), загальною площею 2173,6 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля побутового приміщення (літера У), загальною площею: 11,1 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, складський корпус (літера 1-Г), загальною площею 2053,3 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля складу металолому (літера X), загальною площею 1635,4 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, компресорна станція (літера 1-Б), загальною площею 1333,6 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, склад (літера 1-Д), загальною площею 507,3 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля з побутовими приміщеннями (літера М), загальною площею 746,4 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, корпус-модуль з побутовим приміщенням (літера 1-А), загальною площею 4020,3 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, допоміжна виробнича будівля (літера 2-А), загальною площею 3041,3 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля гаражу з побутовими приміщеннями та приміщенням механіка (літери Ж, Ж1, Ж2, ЖЗ, Ж4, Ж5, И), загальною площею 1682,9 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- будівля, станція ВКС (літера 3-А), загальною площею 1491,9 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1- , реєстраційний № 000;

- будівля виробничого корпусу з допоміжними приміщеннями літ. "К", загальною площею 60588 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- каптажна споруда артезіанська свердловина (літ. А), загальною площею 17,1 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Тираспольська, будинок 61-Б, реєстраційний № 000;

- каптажна споруда артезіанська свердловина (літ. А), загальною площею: 41,9 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок 49-А, реєстраційний № 000;

- каптажна споруда артезіанська свердловина (літ. А), загальною площею 17,4 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Північно-Сирецька, будинок 49-В, реєстраційний № 000;

- нежитлова будівля, літ. 1-Ф, загальною площею 904,9 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- нежитлова будівля, літ. 6-А, загальною площею 100,4 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

- нежитлова будівля, літ. 1-В, загальною площею 420,5 м2, що знаходиться за адресою: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, реєстраційний № 000;

2) заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вищевказаних об`єктів нерухомого майна.

Вказана заява обґрунтована тим, що на підставі укладеного між ним та Приватним акціонерним товариством "Квазар" договору про відкриття кредитної лінії № 05-В/10/47/КЛ від 29.04.2010р., в останнього виникло зобов`язання по сплаті на його користь грошових коштів на суму понад 307 029 450,46 грн.

Після його звернення в суд з позовом з відповідними вимогами та прийняття Господарським судом міста Києва рішення від 16 січня 2018р. у справі № 910/15888/17, яке набрало законної сили в частині стягнення у розмірі 6340000 євро, Приватне акціонерне товариство "Квазар" 29 січня 2018р. на позачергових зборах акціонерів прийняло рішення про свою реорганізацію шляхом виділу з нього нового акціонерного товариства - Приватного акціонерного товариства "Кріпта", передачу тому частини майна, прав та обов`язків за розподільчим балансом, внаслідок чого статутний капітал Приватного акціонерного товариства "Квазар" було зменшено з 18 034 000 грн. до 5 033 910 грн.

На думку заявника, такі дії Приватного акціонерного товариства "Квазар" призвели до зменшення його майнових активів, вчинені фактично з метою уникнення виконання майнових зобов`язань перед ним під час примусового виконання рішення суду у справі № 910/15888/17.

Це на його думку свідчить про фіктивний характер такого правочину. Державна ж реєстрація переходу права власності на нерухоме майно боржника до Приватного акціонерного товариства "Кріпта" була проведена всупереч накладених на таке майно арештів та заборон, що є порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/7596/20 заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" про забезпечення позову задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Квазар" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/7596/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви АТ " Сбербанк" про вжиття заходів забезпечення позову.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Також вказую про те, що місцевий господарський суд залишив поза увагою той факт, що розмір заборгованості ПАТ «Квазар» станом на день звернення позивача до суду нічим не підтверджені, та з цього приводу тривають судові спори.

Крім того, скаржник зазначає, що відповідно до договорів застави, які ПАТ «Квазар» подавало разом з запереченнями на заяву про забезпечення позову, вартість майна, що забезпечує виконання основного зобов`язання за кредитним договором з надлишком покриває залишок заборгованості.

10.08.2020 матеріали оскарження, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М. Л., Дикунська С. Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Квазар" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі № 910/7596/20 та призначено до розгляду на 02.09.2020.

25.08.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого останній просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Також зазначає наступне, що у зв`язку з несвоєчасним та неналежним виконанням позичальником - ПАТ «КВАЗАР» своїх боргових зобов`язань за Кредитним договором Банк звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення 307 029 450. 46 грн. з підстав неналежного виконання ПАТ «КВАЗАР» умов Договору про відкриття кредитної лінії № 05-В/10/47/КЛ (справа №910/15888/17).

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.01.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі №910/15888/17, позовні вимоги задоволені.

14.05.2018 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2018, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі №910/15888/17, Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 28.08.2018 касаційну скаргу ПАТ «КВАЗАР» задоволено частково;

рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі №910/15888/17 скасовано в частині стягнення 1 159 730, 60 євро боргу по процентах, 69 796 202, 40 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 8 637 102, 03 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів та в цій частині справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва; в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі №910/15888/17 (в частині стягнення 6 340 000 євро боргу та відмови у задоволенні зустрічного позову) залишено без змін.

15.06.2018 на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 14.05.2018 № 910/15888/17 про стягнення з ПАТ «КВАЗАР» на користь АТ «СБЕРБАНК» 6 340 000 євро боргу за кредитом, 1 159 730,60 євро боргу по процентах, 69 796 202,40 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 8 637 102,03 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 240 000 грн. витрат по оплаті судового збору державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Крім того вказує, що з урахуванням Постанови Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 910/15888/17 на сьогоднішній день підлягає виконанню наказ Господарського суду м. Києва від 14.05.2018 №910/15888/17 в частині стягнення 6 340 000 євро боргу та 240000 грн. витрат по оплаті судового збору.

Разом з тим, у зв`язку з невиконанням ПАТ «КВАЗАР» своїх зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів, АТ «СБЕРБАНК» було вчинено виконавчий напис на 3 іпотечних договорах, що забезпечили належне виконання кредитного договору.

Вказані виконавчі написи були пред`явлені до органів виконавчої влади для примусового виконання. Після того як вказані об`єкти не були продані з торгів, вони були передані державними виконавцями у власність АТ «СБЕРБАНК» в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором.

Також зазначає, що на підставі листа №250/А від 23.10.2017 ПАТ «Квазар» звернувся до АТ «СБЕРБАНК» з проханням направляти суми грошових коштів за укладеним Кредитним договором на першочергове погашення основної заборгованості.

Банк, розглянувши питання, порушене в листі Боржника, прийняв рішення про зміну черговості погашення заборгованості за Кредитним договором, а саме першочергово здійснювати погашення заборгованості за тілом кредиту.

Отже, за рахунок прийнятого у власність нерухомого майна, враховуючи суму податку на додану вартість, Банком було здійснено погашення заборгованості за основним боргом за Кредитним договором, внаслідок чого, заборгованість ПАТ «КВАЗАР» за виконавчим листом від 14.05.2018 № 910/15888/17 у сумі 6 340 000,00 євро зменшено на 3 976 603, 00 євро.

Також зазначає, що ПАТ «КВАЗАР» у своїй апеляційні скарзі зазначає, що на сьогоднішній день існує рішення у справі №910/1802/19 (яке набрало законної сили), на підставі якого судом визнано припиненим частково у розмірі 181 787 050,8 грн. у зв`язку з їх виконанням, що є еквівалентом станом на 25.06.2020 - 6 045 964, 94 євро.

Крім того, ПАТ «КВАЗАР» у своїй скарзі робить посилання на постанову Верховного Суду у справі №910/1067/19 від 23.06.2020 за заявою АТ «СБЕРБАНК» до ПАТ «КВАЗАР» про банкрутство та на преюдиційні обставини, що були встановлені на підставі цієї постанови.

Позивач також зазначає, що врахування позиції Верховного Суду у справі №910/1067/19 АТ «СБЕРБАНК» буде змушений провести коригуючі проводки щодо нарахованих процентів за користування кредитом, нарахованих на суму кредиту, що була визнана на підставі оскаржуваних рішень припиненою. А тому, кошти, отримані від реалізації 3 предметів іпотек будуть направлені на погашення заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, потім на суму основного боргу, а потім на штрафні санкції. В цьому разі, сума основного боргу, залишок якої підлягає стягненню з урахуванням часткового погашення за рахунок 3 предметів іпотек, стягнення якої відбувається на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 14.05.2018 № 910/15888/17 значно збільшиться.

Враховуючи викладене, зазначає, що заборгованості по сумі основного боргу (встановленого на підставі рішення, що набрало законної сили), нарахованих процентів за користування кредитом та штрафних санкцій є значно більшим аніж зазначений у апеляційній скарзі ПАТ «КВАЗАР».

В судовому засіданні 02.09.2020 представники скаржника підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили задовольнити її, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/7596/20 скасувати.

В судовому засіданні 02.09.2020 представники позивача заперечили проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву поданого під час апеляційного провадження та просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/7596/20 залишити без змін.

Решта сторін, своїх представників в судове засідання 02.09.2020 не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін, які не з`явились в судове засідання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про забезпеченні позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

В вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку про те, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України ).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Така правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 910/688/13.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, що заявлені вимоги зводяться до незаконності проведеної Приватним акціонерним товариством "Квазар" реорганізації, що призвела до безоплатного відчуження майнових активів, на які можливо звернути стягнення в разі виконання рішення суду про стягнення з останнього грошових коштів. Решта пов`язаних вимог зводяться до застосування наслідків недійсності цього правочину шляхом повернення майна указаному відповідачу, а також незаконності накладених на нього обтяжень.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі укладеного між ним та Приватним акціонерним товариством "Квазар" договору про відкриття кредитної лінії № 05-В/10/47/КЛ від 29 квітня 2010р., в останнього виникло зобов`язання по сплаті на його користь грошових коштів на суму понад 307029450,46 грн.

Проте, після звернення позивача в суд з позовом та прийняття Господарським судом міста Києва рішення від 16.01.2018р. у справі № 910/15888/17, яке набрало законної сили в частині стягнення у розмірі 6 340 000 євро, Приватне акціонерне товариство "Квазар" 29 січня 2018 р. на позачергових зборах акціонерів прийняло рішення про свою реорганізацію шляхом виділу з нього нового акціонерного товариства - Приватного акціонерного товариства "Кріпта", передачу тому частини майна, прав та обов`язків за розподільчим балансом, внаслідок чого статутний капітал Приватного акціонерного товариства "Квазар" було зменшено з 18 034 000 грн. до 5 033 910 грн.

Вказані дії Приватного акціонерного товариства "Квазар" призвели до зменшення його майнових активів, вчинені фактично з метою уникнення виконання майнових зобов`язань перед ним під час примусового виконання рішення суду у справі № 910/15888/17.

Державна ж реєстрація переходу права власності на нерухоме майно боржника до Приватного акціонерного товариства "Кріпта" була проведена всупереч накладених на таке майно арештів та заборон, що є порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Також з матеріалів справи вбачається, що після набуття у власність майна, яке належало Приватному акціонерному товариству "Квазар", Приватне акціонерне товариство "Кріпта" передало його в іпотеку іншим відповідачам Товариству з обмеженою відповідальністю "Кампанила", Товариству з обмеженою відповідальністю "Купе СВ", Благодійній організації "Благодійний фонд "Енергія Альтернативи", за правочинами, недійсність яких також є предметом заявленого позову.

Вказане свідчить про можливість подальшого відчуження цього майна та накладення на нього додаткових обтяжень до вирішення спору судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом правомірно задоволено заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно та заборони вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав на це майно. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Квазар" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/7596/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Квазар"- залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 у справі №910/7596/20 - залишити без змін.

3. Матеріали оскарження № 910/7596/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.09.2020.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді С.Я. Дикунська

М.Л. Яковлєв