РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2020Справа № 910/10057/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізодром», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Чернігів-Автогаз"», м. Київ

про стягнення 158 000,00 грн.

Представники:

від позивача: Зайнудінов А.М.;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізодром» (далі - ТзОВ «Ізодром»/позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Чернігів-Автогаз"» (далі - ТзОВ «Компанія "Чернігів-Автогаз"»/відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 158 000,00 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.07.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 17.08.2020.

17.08.2020 представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Внаслідок неявки представника ТзОВ «Компанія "Чернігів-Автогаз"», суд оголосив перерву в судовому засіданні до 14.09.2020.

14.09.2020 у судове засідання з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання вдруге не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі платіжних доручень: № 5666 від 08.02.2019 на суму 120 000,00 грн з призначенням платежу: «передоплата згідно дог №03-01 від 01.09.2017 за роб з підв. небезп. в т.ч. ПДВ 20% 20 000,00 грн» та № 7319 від 13.03.2020 на суму 38 000,00 з призначенням платежу: «передоплата згідно дог « 05-2020 від 03.03.2020 за підв. неб в т.ч. ПДВ 20% 6 333,33 грн» ТзОВ «Ізодром» перерахувало на рахунок ТзОВ «Компанія "Чернігів-Автогаз"» грошові кошти на загальну суму 158 000,00 грн.

Однак, позивач стверджує, що зазначені кошти були перераховані помилково на рахунок відповідача.

15.04.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію №1685 на суму 158 000,00 грн, в якій просив у семиденний строк від дня отримання цієї претензії повернути помилково перераховані грошові кошти.

Проте, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи невиконання відповідачем вимог у претензії, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 158 000,00 грн безпідставно (помилково) набутих коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивачем перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 158 000,00 грн згідно платіжних доручень №5666 від 08.02.2019 та №7319 від 13.03.2020.

При цьому, в платіжному дорученні №5666 від 08.02.2019 на суму 120 000,00 грн призначенням платежу вбачається: «передоплата згідно дог №03-01 від 01.09.2017 за роб з підв. небезп. в т.ч. ПДВ 20% 20 000,00 грн», а в платіжному дорученні № 7319 від 13.03.2020 на суму 38 000,00 грн - «передоплата згідно дог « 05-2020 від 03.03.2020 за підв. неб в т.ч. ПДВ 20% 6 333,33 грн».

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази щодо укладення між ТзОВ «Ізодром» та ТзОВ «Компанія "Чернігів-Автогаз"» договорів, посилання на які містяться в призначеннях платежів за вказаними вище платіжними дорученнями.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Таким чином, у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, враховуючи, що платіжними дорученнями №5666 від 08.02.2019 та №7319 від 13.03.2020 підтверджується факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів в загальному розмірі 158 000,00 грн, приймаючи до уваги відсутність між сторонами укладених договорів, посилання на які зазначено у призначеннях відповідних платежів, з огляду на те, що відповідачем не повернуто вказані грошові кошти, суд дійшов висновку про наявність правових підстав у позивача вимагати у відповідача повернення сплачених грошових коштів в розмірі 158 000,00 грн, оскільки правова підстава їх отримання відсутня.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено перерахування на рахунок відповідача грошових коштів розмірі 158 000,00 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізодром» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Чернігів-Автогаз"» безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 158 000,00 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізодром» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Чернігів-Автогаз"» (01010, місто Київ, вулиця Кутузова, будинок 13; ідентифікаційний код 38704507) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізодром» (01013, місто Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 6; ідентифікаційний код 21591608) 158 000 (сто п`ятдесят вісім тисяч) грн 00 коп. безпідставно отриманих грошових коштів та судовий збір у сумі 2 370 (дві тисячі триста сімдесят) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 16.09.2020.

Суддя В.В. Бондарчук