УХВАЛА

17 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 907/477/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2020

у справі № 907/477/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» (далі - ТОВ «Термінал», скаржник)

до Закарпатської митниці Держмитслужби

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Турбо Плюс Авто»,

про визнання антиконкурентними дії митниці та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Термінал» 21.08.2020 (згідно з відмітками Західного апеляційного господарського суду) через Західний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 у справі №907/477/20 у частині судових витрат, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити стягнення адвокатських витрат у повному обсязі.

Водночас 08.09.2020 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло від Закарпатської митниці Держмитслужби повідомлення про процесуальні зловживання (далі - повідомлення) ТОВ «Термінал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛ Девелопмент Груп». Обґрунтовуючи зловживання процесуальних прав ТОВ «Термінал», заявник відзначає, що дане товариство подає апеляційні та касаційні скарги без надіслання їх копій сторонам по справі, а також без сплати судового збору. Щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛ Девелопмент Груп», то Закарпатська митниця Держмитслужби зазначає, що останнє не є стороною по справі, у будь-яких правовідносинах із зазначеною юридичною особою ані Закарпатська митниця Держмитслужби, ані Товариство з обмеженою відповідальністю «Турбо Плюс Авто» не перебували та не перебувають. Також заявник відзначає, що позивачем у цій справі подане декілька подібних позовних заяв із тотожними заявами про вжиття заходів забезпечення позову. З огляду на викладене, на думку заявника, дії ТОВ «Термінал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛ Девелопмент Груп» направлені на затягування судового процесу, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Проаналізувавши зміст поданого повідомлення та його вимоги, Касаційний господарський суд дійшов висновки, що останні за своєю правовою природою є нічим іншим як запереченням проти відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, дослідивши вказане повідомлення та матеріали касаційної скарги у контексті оскаржуваних судових рішень, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки наведену касаційну скаргу подано 21.08.2020, тобто після набуття чинності Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, перевіряти матеріали цієї скарги слід, зважаючи на приписи Господарського процесуального кодексу України у редакції від 08.02.2020 року (далі - ГПК України у редакції, чинній з 08.02.2020).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Серед підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Приписами частини 3 статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України.

Водночас при поданні касаційної скарги ТОВ «Термінал» не вказує, у чому саме полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а також не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідною частиною/абзацом/пунктом статті 287 ГПК України.

Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Також згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду встановлено 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Відповідно до Закону України від 11 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 становить 2 102, 00 грн.

Отже, з урахуванням викладеного при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 2 102, 00 грн.

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з описом вкладення.

З тексту касаційної скарги та додатків до неї не вбачається направлення іншим учасникам справи, а саме - Закарпатській митниці Держмитслужби та Товариству з обмеженою відповідальністю «Турбо Плюс Авто», копії цієї скарги.

Отже, скаржником не зазначено та не додано доказів, на підставі яких можна достовірно встановити факт направлення іншим учасникам справи копій касаційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з описом вкладення.

А тому Касаційний господарський суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга, та чіткого обґрунтування, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції; не містить доказів сплати судового збору, у встановленому Законом розмірі та порядку, а також не місить доказів направлення іншим учасникам справи копії цієї скарги, яка у них відсутня, з описом вкладень.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції в порядку частини другої статті 292 ГПК України залишає касаційну скаргу ТОВ «Термінал» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 у справі №907/477/20 без руху.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд зазначає, що ТОВ «Термінал» необхідно: зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень, визначену (визначені) у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; надати докази (зокрема, описи вкладення) на підтвердження обставин направлення іншим учасникам справи копій касаційної скарги, яка у них відсутня; надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у сумі 2 102,00 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Також згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Проте, скаржником не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Суд касаційної інстанції зазначає, що відповідач є суб`єктом господарських правовідносин, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, є юридичною особою, що може отримувати грошові кошти з різних джерел, а тому має вживати всі заходи щоб забезпечувати можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами ГПК України процесуальних обов`язків щодо оформлення касаційної скарги.

Водночас Касаційний господарський суд звертаю увагу скаржника, що подальші дії ТОВ «Термінал» спрямовані на недобросовісне користування правами у розумінні статті 42 ГПК України можуть бути розцінені судом як зловживання процесуальними правами.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 у справі №907/477/20 - залишити без руху.

2. Надати Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка,6.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Термінал», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова