РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2020Справа № 910/6537/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 3841,55 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 3841,55 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що на його адресу надійшло вугілля кам`яне газове у вагонах №67923540, №56104722, №62059407, №62008271 за залізничними накладними №45927548, №45889102, №45967262. Після прибуття зазначених вагонів з вантажем на станцію призначення складено комерційні акти №482803/320 від 15.11.2019, №482803/317 від 14.11.2019, №482803/342 від 17.11.2019, №482803/343 від 17.11.2019 про недостачу вантажу в цих вагонах, що свідчить про незабезпечення відповідачем збереження вантажу в процесі перевезення, внаслідок чого позивачу завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 відкрито провадження у справі №910/6537/20; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та строк для подання заперечень на відповідь на відзив, якщо такі будуть подані - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив на позов, якщо такий буде подано - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

19.06.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив, стверджуючи про те, що вартість втраченого вантажу не підтверджена належними та допустимими доказами у справі, оскільки позивачем не надано суду підписаної головним бухгалтером копії податкової накладної та доказів оплати рахунку.

07.07.2020 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти тверджень відповідача у відзиві на позов заперечив.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач можливістю подання заперечень на відповідь на відзив відповідно до ст.167 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 між Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" (постачальник) укладено договір поставки №19/151 (договір), відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити вугільну продукцію (далі - ресурс) за марочним складом, цінами і в кількості, вказаними у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору, і на умовах, передбачених цим договором.

За умовами п.1.2 договору обсяги та строки (періоди) поставок ресурсу узгоджуються сторонами шляхом підписання відповідних специфікацій до цього договору.

Згідно специфікації №7 від 01.11.2019 до договору сторонами погоджено, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти вугілля кам`яне марки Г (Г2)Р 0-200, у кількості 25000,00 (+/-10%) т, ціна без ПДВ за тону - 1471,38 грн, загальна вартість ресурсу з ПДВ - 44777700,00 грн, строк відвантаження з 01.11.2019 по 30.11.2019, строк поставки з 01.11.2019 по 30.11.2019.

Згідно специфікації №8 від 20.11.2019 до договору сторонами погоджено, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти вугілля кам`яне марки Г (Г2)Р 0-200, у кількості 1200,00 (+/-10%) т, ціна без ПДВ за тону - 1471,38 грн, загальна вартість ресурсу з ПДВ - 21187872,00 грн, строк відвантаження з 20.11.2019 по 30.11.2019, строк поставки з 20.11.2019 по 30.11.2019.

13.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" передало, а Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" прийняло вугілля кам`яне марки Г(Г2)Р 0-200, кількістю 759,600 т, вартістю 1192195,24 грн з ПДВ, про що складено акт приймання-передачі вугільної продукції №1311-2 від 13.11.2019. Також постачальником було виписано рахунок-фактуру №1311-2 від 13.11.2019 на оплату 1192195,24 грн.

15.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" передало, а Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" прийняло вугілля кам`яне марки Г(Г2)Р 0-200, кількістю 831,350 т, вартістю 1425858,36 грн з ПДВ, про що складено акт приймання-передачі вугільної продукції №1511-21 від 15.11.2019. Також постачальником було виписано рахунок-фактуру №1511-21 від 15.11.2019 на оплату 1425858,36 грн.

14.11.2019 відповідно до залізничної накладної №45927548 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції відправлення Миколаївка-Донецька до станції Авдіївка Донецької залізниці ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було відправлено вагон №56104722 з вантажем - вугілля кам`яне марки Г(Г2) Р 0-200.

При надходженні вагону на станцію Авдіївка Донецької залізниці залізницею проведено зважування маси вантажу на справних 100-тонних електронних вагах вантажоодержувача №0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці, повірених 22.04.2019, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні №56104722 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що було складено комерційний акт №482803/320 від 15.11.2019 на додаток до акту загальної форми №33794 від 14.11.2019 станції Покровськ.

В комерційному акті №482803/320 від 15.11.2019 зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні, люка щільно зачинені, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів, розрівняна, маркована поздовжніми борознами, потоптана. У вагоні над 1 та 7 люками є виїмки 150см*280см*40см, маркування порушено. При повторному зважуванні недостача вантажу підтвердилась, а саме за документами значиться вага нетто 69350 кг, тара - 21150 кг, а при переважуванні виявилось нетто - 66850 кг, тара - 21150 кг, що менше ваги, зазначеної у накладній на 2500 кг.

13.11.2019 відповідно до залізничної накладної №45889102 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції відправлення Миколаївка-Донецька до станції Авдіївка Донецької залізниці ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було відправлено, зокрема, вагон №67923540 з вантажем - вугілля кам`яне марки Г(Г2) Р 0-200.

При надходженні вагону на станцію Авдіївка Донецької залізниці залізницею проведено зважування маси вантажу на справних 100-тонних електронних вагах вантажоодержувача №0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці, повірених 22.04.2019, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні №67923540 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що було складено комерційний акт №482803/317 від 14.11.2019 на додаток до акту загальної форми №65304 від 14.11.2019 станції Покровськ.

В комерційному акті №482803/317 від 14.11.2019 зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні, люка щільно зачинені, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів, розрівняна, маркована поздовжніми борознами, потоптана. У вагоні над 1 та 7 люками є виїмки 150см*280см*40см, маркування порушено. При повторному зважуванні недостача вантажу підтвердилась, а саме за документами значиться вага нетто 70450 кг, тара - 21850 кг, а при переважуванні виявилось нетто - 68350 кг, тара - 21850 кг, що менше ваги, зазначеної у накладній на 2100 кг.

15.11.2019 відповідно до залізничної накладної №45967262 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції відправлення Миколаївка-Донецька до станції Авдіївка Донецької залізниці ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було відправлено, зокрема, вагони №62059407 та №62008271 з вантажем - вугілля кам`яне марки Г(Г2) Р 0-200.

При надходженні вагонів №62059407 та №62008271 на станцію Авдіївка Донецької залізниці залізницею проведено зважування маси вантажу на справних 100-тонних електронних вагах вантажоодержувача №0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці, повірених 22.04.2019, під час якого виявлено, що маса вантажу в цих вагонах не відповідає масі, вказаній у накладній, про що було складено комерційний акт №482803/342 від 17.11.2019 на додаток до акту загальної форми №33929 від 16.11.2019 станції Покровськ та №482803/343 від 17.11.2019 на додаток до акту загальної форми №33930 від 16.11.2019 станції Покровськ.

В комерційному акті №482803/342 від 17.11.2019 зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні №62059407, люка щільно зачинені, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 20 см, розрівняна, маркована поздовжніми борознами, потоптана. У вагоні над 1 та 7 люками є виїмки 150см*280см*40см, маркування порушено. При повторному зважуванні недостача вантажу підтвердилась, а саме за документами значиться вага нетто 69300 кг, тара - 23150 кг, а при переважуванні виявилось нетто - 67600 кг, тара - 23150 кг, що менше ваги, зазначеної у накладній на 1700 кг.

В комерційному акті №482803/343 від 17.11.2019 зазначено, що вантаж прибув у справному вагоні №62008271, люка щільно зачинені, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 20 см, розрівняна, маркована поздовжніми борознами, потоптана. У вагоні над 1 та 7 люками є виїмки 150см*280см*40см, маркування порушено. При повторному зважуванні недостача вантажу підтвердилась, а саме за документами значиться вага нетто 69650 кг, тара - 22400 кг, а при переважуванні виявилось нетто - 68100 кг, тара - 22400 кг, що менше ваги, зазначеної у накладній на 1550 кг.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 3841,55 грн, які виникли у зв`язку з незбереженням залізницею вантажу у вагонах №67923540, №56104722, №62059407, №62008271 при його перевезенні за залізничними накладними №45927548, №45889102, №45967262.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Частиною 1 ст.110 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 (далі - Статут) передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з ч.2 ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частинами 1, 3 ст.314 Господарського кодексу України передбачено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. (ст.ст.113, 114 Статуту).

За приписами ст.22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В ст.225 Господарського кодексу України визначено вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вище перелічених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

У відповідності до ст.2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 року комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Комерційні акти №482803/320 від 15.11.2019, №482803/317 від 14.11.2019, №482803/342 від 17.11.2019, №482803/343 від 17.11.2019 за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Відповідно до ч.3 ст.314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно із ст.113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст.114 Статуту).

Згідно з ст.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При здійсненні перевірки наданого позивачем розрахунку ціни позову, суд дійшов висновку, що розрахунок є вірним, а сума збитків, у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, становить 3841,55 грн.

На підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано довідку №1/1362 від 05.03.2020 про вартість вугільної продукції, яка складена вантажовідправником - Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", підписана директором філії ПТП "Павлоградвантажтранс" Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" та головним бухгалтером, скріплена печаткою відправника, що узгоджується зі ст.115 Статуту залізниць України.

У п.2.7 роз`яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002 зазначено, що згідно зі ст.924 Цивільного кодексу України, ст.314 Господарського кодексу України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

Таким чином суд приймає надану позивачем довідку як доказ понесених збитків, адже положення ст.115 Статуту залізниць України не визначають вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись вартість вантажу, а відтак такі обставини мають бути встановлені судом за допомогою належних та допустимих доказів, зокрема, на підставі довідки про вартість вугільної продукції, яка складена відправником вантажу на підтвердження вартості відправленого вантажу.

Крім того в матеріалах справи наявні виписки банку з рахунку Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", які свідчать про повну оплату позивачем ресурсів постачальника за рахунками-фактурами №1311-2 від 13.11.2019 на суму 1192195,24 грн №1511-21 від 15.11.2019 на суму 1425858,36 грн.

З огляду на наведені норми права та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку, який стосується заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача збитків у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, позивачем належними і допустимими доказами доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Таким чином, оскільки при перевезенні вантажу у вагонах у вагонах №67923540, №56104722, №62059407, №62008271 за залізничними накладними №45927548, №45889102, №45967262, що було здійснено Акціонерним товариством "Українська залізниця", останнім не було дотримано обов`язку зі збереження вантажу у вказаних вагонах, прийнятого до перевезення, внаслідок чого наявна недостача вантажу, а відповідачем в свою чергу не доведено, що недостача вантажу відбулась не з вини Акціонерного товариства "Українська залізниця", суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків у вигляді нестачі вантажу у розмірі 3841,55 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір за розгляд даної справи покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька обл., місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ідентифікаційний код 00191075) 3841 (три тисячі вісімсот сорок одна) грн 55 коп. збитків та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 14.09.2020.

Суддя М.Є.Літвінова