ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 справа № 914/2775/19

Господарський суд Львівської області у складі судді М.М. Петрашка розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Нагурної Світлани Ярославівни

до відповідача Акціонерного товариства "Кредобанк"

про повернення грошових коштів у розмірі 52171,00 грн.

за участю представників:

від позивача не з?явився

від відповідача не з?явився

Суть спору: Фізична особа-підприємець Нагурна Світлана Ярославівна звернулась із позовом до відповідача Акціонерного товариства "Кредобанк" про повернення грошових коштів у розмірі 52171,00 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

В судове засідання 03.09.2020р. представники позивача та відповідача не з?явилися.

Слід зазначити, що ухвалою суду від 28.07.2020р., якою закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 03.09.2020р., явка учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов?язковою.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

06.04.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем Нагурною Світланою Ярославівною (клієнт) укладено договір про надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Клієнт-Інтернет-Банк» №8753, відповідно до пункту 1.1. якого банк надає клієнту доступ до клієнтської частини системи з метою надання йому послуг по розрахунковому обслуговуванню, послуг по розміщенню банківських вкладів (депозитів) із використанням мережі Інтернет, на підставі електронних документів, а також обміну іншою інформацією через канали зв`язку в електронній формі.

Згідно із пунктом 1.2. договору, віддалений доступ засобами системи здійснюється до рахунків клієнта, що зазначені в додатку №1 до цього договору. Підключення до послуги iFOBS.SMS відбувається відповідно до додатку №2 до цього договору.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що клієнту може бути наданий доступ до рахунків його відокремлених структурних підрозділів відповідно до додатку №1 та додатку №2 цього договору.

Відповідно до пункту 1.4. договору, для доступу використовуються канали зв`язку мережі загального доступу Інтернет, якщо інші канали зв?язку не обумовлені сторонами; доступ до послуги iFOBS.SMS здійснюється через мережі мобільних операторів.

Згідно із пунктом 3.1. договору, клієнт може скеровувати у формі електронних документів (ЕД) лише ті види документів, які дозволено програмно-технічними засобами системи.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що електронні документи повинні відповідати наступним вимогам:

- містити всі реквізити, передбачені чинним законодавством або встановленими банком правилами для таких форм документів;

- усі реквізити ЕД повинні бути заповнені відповідно до вимог чинного законодавства, правил банку та документації системи;

- бути передані / прийняті до / від банку засобами системи.

Відповідно до пункту 3.4. договору, цим договором сторони визнають, що ЕД, які належним чином засвідчені шляхом накладення електронного цифрового підпису (ЕЦП), а також відповідають вимогам, визначеним законодавством та цим договором, мають юридичну силу документу на паперовому носії та є підставою для вчинення банком відповідних дій.

Згідно із пунктом 3.5. договору, документи в електронній формі, які оформлені з порушенням встановлених банком правил, вимог чинного законодавства, вимог передбачених цим договором та документацією до системи, до виконання не приймаються.

Пунктом 3.11. договору передбачено, що клієнт несе відповідальність за всі операції, здійснені в системі із використанням чинного ЕЦП. У разі втрати носія інформації з ЕЦП чи підозри про те, що носій інформації з ЕЦП міг потрапити до сторонніх осіб, клієнт зобов`язаний унеможливити проведення операцій за допомогою системи і негайно телефоном 0-800-500-8-500 (із використанням ключового слова) та негайно письмово повідомити банк. З моменту отримання повідомлення банк блокує роботу клієнта в системі. Банк видає клієнту новий діючи ЕЦП та пароль до нього. Відновлення можливості роботи клієнта в системі відбувається після отримання від клієнта відповідної заяви.

Відповідно до пункту 3.13. договору, відповідальність за достовірність оформлення ЕД та накладання ЕЦП цілковито покладено на клієнта. У разі виявлення фіктивності ЕД з накладеним ЕЦП, збитки, заподіяні одній із сторін цього договору або третім особам в результаті здійсненої операції за таким ЕД, підлягають відшкодуванню за рахунок сторони, з вини якої було сформовано такий документ.

Згідно із пунктом 4.3. договору, обсяг прав клієнта складається з наступних повноважень:

- клієнту надається право розпорядження коштами на банківському рахунку шляхом подання банку ЕРД;

- клієнту надається право формувати та надсилати Банку ЕРД на суму, що перевищує поточний залишок коштів на рахунку. Такі ЕРД виконуються банком при надходженні коштів на рахунок та збільшення залишку на рахунку достатнього для виконання таких ЕРД;

- клієнту надається право формувати ЕРД з датою його виконання в майбутньому;

- клієнту надається право формувати та надсилати банку ЕРД в позаопераційний час. У випадку надходження ЕРД після закінчення операційного часу банку такі ЕРД виконуються банком на наступний банківський день (якщо в документі не вказано пізнішої дати виконання). Банк може виконувати ЕРД, які надійшли після закінчення операційного часу, в день їх надходження відповідно до встановлених у банку правил і з оплатою згідно тарифів банку.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що при ініціюванні та здійсненні переказу (платежу) ЕРД клієнта поетапно проходить три статуси:

1) ЕРД вважається надісланим у випадку отримання клієнтом електронного повідомлення про його введення в систему (статус ЕРД - «надісланий»);

2) ЕРД вважається прийнятим до виконання банком у випадку отримання клієнтом електронного повідомлення про прийняття до виконання (статус ЕРД - «прийнятий до виконання»);

3) ЕРД вважається проведеним (виконаним) банком у випадку отримання клієнтом електронного повідомлення про його виконання (статус ЕРД - «виконаний»).

Згідно із пунктом 4.6. договору, клієнту надаєтеся право використання послуги Фіксована ІР-адреса для забезпечення доступу до системи лише через визначену ним IP-адресу, на підставі заповненого ним додатку №1 та додатку №1а до цього договору.

Відповідно до пункту 5.1. договору, банк зобов`язується:

- забезпечувати конфіденційність і збереження інформації, яка використовується при виконанні цього договору;

- приймати від клієнта ЕРД, оформлені відповідно до цього договору, із накладеними ЕЦП уповноважених посадових осіб клієнта;

- виконувати розрахунки на підставі ЕРД у строк, визначений чинним законодавством та відповідними договорами між банком та клієнтом;

- виконувати розрахунки на підставі ЕРД отриманих від клієнта протягом встановленого банком операційного часу у цей же операційний день;

- не проводити списання грошових коштів з рахунку клієнта, якщо ЕРД було передано від клієнта без використання системи / з нечинним ЕЦП / у випадку, якщо ЕРД не було оформлено відповідно до встановленого порядку оформлення ЕРД;

- надавати можливість клієнту щоденно отримувати інформацію про сплачені і неприйняті до сплати ЕРД, які передані в банк, інформацію про зарахування та списання коштів з рахунків клієнта;

- надавати клієнту доступ до системи за визначеною ним ІР-адресою на підставі заповненого додатку №1 та / або додатку №1а до цього договору.

Пунктом 5.3.7. договору передбачено, що клієнт зобов?язаний щоденно аналізувати всі повідомлення про прийняті і неприйняті банком ЕД та іншу службову інформацію про стан рахунку, та повідомляти банк про випадки помилково зарахованих (перерахованих коштів та інших виявлених невідповідностей).

Згідно із пунктом 5.3.9. договору, клієнт зобов?язаний дотримуватися заходів інформаційної безпеки, визначених цим договором, додатками нього, а також викладених на відповідній сторінці сайту банку.

Заходи інформаційної безпеки передбачено розділом 8 договору про надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Клієнт - Інтернет - Банк» №8753 від 06.04.2016р.

Відповідно до пункту 9.2. договору, банк не несе відповідальності за списання коштів з рахунку клієнта на підставі правил оформленого ЕРД, який засвідчений чинними ЕЦП клієнта.

Пунктом 9.9. договору передбачено, що банк не несе відповідальності за збитки, завдані клієнту чи третім особам, внаслідок доступу до системи, в тому числі (але не виключно) внаслідок компрометації особистого ключа ЕЦП.

Згідно із пунктом 9.10. договору, банк не несе відповідальності за збитки, завдані клієнту чи третім особам, у випадку недотримання клієнтом заходів інформаційної безпеки, визначених цим договором, додатками до нього, а також викладених на сторінці «Інтернет-банкінг» розділу «Корпоративним клієнтам» (або в розділі «Малому бізнесу»).

Відповідно до пункту 9.12. договору, банк не відповідає за збитки, прямі або непрямі, які несе клієнт в результаті використання або неможливості використання системи.

Крім того, 06.04.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем Нагурною Світланою Ярославівною (клієнт) укладено договір банківського рахунку (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) №563, предметом якого є послуги, що надаються банком клієнту, які пов`язані із відкрттям йому поточного рахунку, переказом грошей з рахунку / на рахунок клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійснення по цьому рахунку інших операцій, передбачених чинним законодавством України і цим договором.

Відповідно до пункту 2.1. вказаного договору, банк відкриває клієніу поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній ніиіюті (гривня) на умовах та в порядку передбаченому чинним законодавством та цим договором.

Також, 06.04.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем Нагурною Світланою Ярославівною (клієнт) укладено договір банківського рахунку (з використанням корпоративної платіжної картки) (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) №563, предметом якого є послуги, що надаються банком клієнту, які пов`язані із відкриттям рахунку, прийняттям та зарахуням коштів на рахунок, виконанням розпоряджень клієнта про перерахування і видачу відповідих сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, в порядку передбаченому законодавством України, договом та тарифами, а також пов`язані з виготовленням БПК, здійсненням операцій з її / їх застосуванням.

Відповідно до пункту 3.1. вказаного договору, банк відкриває клієнту рахунок № НОМЕР_2 в гривнях в ПАТ «Кредобанк» (код банку 325365).

Крім того, 06.04.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем Нагурною Світланою Ярославівною (клієнт) укладено договір про надання банківських послуг у формі цінового плану №563, предметом якого є надання клієнту банком комплексу банківських продуктів та / або послуг в рамках обраного клієнтом цінового плану.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного договору, дія цього договору поширюється на всі поточні (в т.ч. карткові) рахунки клієнта, які відкриті у Відділенні вул.Замкова, 16 ПАТ «Кредобанк» у м.Тернопіль.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 18.10.2019р. Акціонерним товариством «Кредобанк» було проведено несанкціоновані операції з рахунку IBAN / рахунок № НОМЕР_3 , Фізичної особи-підприємця Нагурної Світлани Ярославівни, про що клієнт був повідомлений працівниками банку.

Зокрема, як зазначено у позовній заяві, 18.10.2019р. клієнт був поінформований про списання коштів у розмірі 7975,00 грн. за платіжним дорученням №6. Однак, як стверджує позивач, платіжне доручення №6 на суму 7975,00 грн. він не формував.

В подальшому позивач із системи «Клієнт - Інтернет - Банк» дізнався про інші несанкціоновані платежі, а саме платіжне доручення №1 на суму 5250,00 грн., №2 на суму 7525,00 грн., №4 на суму 7815,00 грн., №7 на суму 7815,00 грн., №3 на суму 7765,00 грн. та №5 на суму 7915,00 грн., а також інші сім платежів - списання комісії за переказ коштів.

Отже, як зазначив позивач, з його рахунку було списано кошти на загальну суму 52171,00 грн.

При цьому позивач зазначає, що номери платіжних доручень несанкціонованих операцій не відповідали дійсності, оскільки була порушена послідовність їх нумерації.

Відповідно до вказаних платіжних доручень №1, №2, №4, №7, №3, №5 та №6, списання коштів відбулося на користь Духоти Богдана Юрійовича, призначення платежу: «Возврат займа зг.дог №18 от 18.09.19р.».

Однак, як стверджує позивач, жодних забов?язальних чи інших правовідносин між ФОП Нагурною С.Я. та ОСОБА_1 не існувало, а тому останній за твердженням позивача отримав їх безпідставно.

Крім того, позивач посилається на те, що ІР-адреса з якої надійшли платіжні доручення не відповідає ІР-адресі Фізичної особи-підприємця Нагурної Світлани Ярославівни.

Як вказано у позовній заяві, з метою досудового врегулювання спору, позивач 18.10.2019р., 20.10.2019р., 21.10.2019р. та 22.10.2019р. надіслав на електронну адресу банку звернення щодо несанкціоновано проведених операцій.

21.10.2019р. позивач звернувся до Акціонерного товариства «Кредобанк» з вимогою про повернення коштів в розмірі 52171,00 грн. із несанкціоновано проведених операцій (рахунок IBAN / рахунок № НОМЕР_3 ).

14.11.2019р. у відповідь на звернення, відповідач надіслав Фізичній особі-підприємцю Нагурній Світлані Ярославівні лист №63/н-706/1, в якому зазначається, що провівши аналіз даного інциденту, банком встановлено таке:

- платіжні доручення надійшли в банк 18.10.2019р. о 09:44 год., 10:43 год., 11:38 год., 12:26 год., 13:09 год., 15:33 год. та 16:34 год.;

- для створення та надсилання платіжних доручень використовувалась програма Secure iFOBS Client (2.1.9.2.);

- платіжні доручення були засвідченні чинним електронним цифровим підписом (ЕЦП) Фізичної особи-підприємця Нагурної Світлани Ярославівни, надійшли в операційний час та відповідали вимогам чинного законодавства, а також вимогам укладеного з банком договору №8753 про надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Клієнт-Інтернет-Банк» від 06.04.2016р., а тому мали юридичну силу документів на паперовому носію та були підставою для вчинення банком відповідних дій із переказу коштів.

При цьому у вказаному листі №63/н-706/1 від 14.11.2019р. відповідач зазначає, що враховуючи умови договору, а саме пункту 5.1.3. та пункту 5.1.4. «банк зобов`язується прийняти від клієнта ЕРД, оформленні відповідно до цього договору, із накладанням ЕЦП уповноважених посадових осіб клієнта та виконати розрахунки на підставі ЕРД у строк, визначений чинним законодавством та відповідними договорами між банком та клієнтом».

Разом з тим у листі №63/н-706/1 від 14.11.2019р. банк інформує позивача, що зазначені вище платіжні доручення від облікового запису клієнта системи «Клієнт - Інтернет - Банк» iFOBS (система) могли бути надіслані в банк лише за умови наявності у відправника інформації про логін / пароль доступу до системи, наявності ЕЦП, що належить Фізичній особі-підприємцю Нагурній Світлані Ярославівні та паролю до нього, а доступ до цієї інформації міг бути отриманий неавторизованою особою як внаслідок неналежного дотримання організаційних заходів, що мають на меті обмеження фізичного доступу до робочого місця, яке використовується для роботи в системі, так і не дотримання заходів інформаційної безпеки, метою якої є забезпечення безпеки електронної інформації.

У вказаному листі зазначено, що платіжні доручення надійшли в банк з ІР-адреси 89.21.92.14., а щодо порушення послідовності номера платіжного доручення зазначено, що відповідно до Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою НБУ №22 від 21.01.2004р., вимоги до послідовності нумерації платіжних доручень не встановлюються, а банк здійснює контроль лише щодо наявності такого номера, а не контроль щодо його послідовності.

Враховуючи наведене, відповідач у листі №63/н-706/1 від 14.11.2019р. зазначив, що вимоги позивача щодо повернення коштів, не підлягають виконанню, оскільки такі вимоги суперечать вимогам чинного законодавства України.

Однак позивач не погоджується із позицією банку, що викладена у листі №63/н-706/1 від 14.11.2019р., зазначаючи при цьому, що відповідно до умов договору не приймаються до виконання документи в електронні формі, які оформлені з порушенням встановлених банком правил, вимог чинного законодавства, вимог передбачених цим договором та документацією до системи.

Також позивач зазначає, що банк зобов`язується не проводити списання грошових коштів з рахунку клієнта у випадку, якщо ЕРД не було оформлено відповідно до встановленого порядку оформлення ЕРД.

Крім того позивач посилається на те, що банк зобов?язується надавати клієнту доступ до системи за визначеною ним ІР-адресою на підставі заповненого додатку №1 та / або додатку №1а до цього договору.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, а також зазначаючи, що банк несе перед платником відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до чинного законодавства та умов укладених між ними договорів, зважаючи на те, що у разі помилкового переказу з вини банку, банк зобов`язаний негайно повернути суму переказу, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить зобов?язати відповідача повернути позивачу грошові кошти в розмірі 52171,00 грн.

Відповідач проти позову заперечив, подавши відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву на позовну заяву. Зокрема, посилаючись на проведену технічну експертизу електронних документів, технічну експертизу відкритого ключа та технічну експертизу коректності ЕЦП, відповідач зазначив, що жодного несанкціонованого втручання в систему не виявлено, електронний цифровий підпис Фізичної особи-підприємця Нагурної Світлани Ярославівни на момент накладання на електронні документи був діючим, а жодних порушень договору «Про надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Клієнт-Інтернет-Банк» №8753 від 06.04.2016р. зі сторони банку не було допущено.

Враховуючи наведене, відповідач просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1067 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Як встановлено судом, 06.04.2016р. між сторонами укладено договір про надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Клієнт - Інтернет - Банк» №8753, відповідно до пункту 1.1. якого відповідач надає позивачу доступ до клієнтської частини системи з метою надання йому послуг по розрахунковому обслуговуванню, послуг по розміщенню банківських вкладів (депозитів) із використанням мережі Інтернет, на підставі електронних документів, а також обміну іншою інформацією через канали зв`язку в електронній формі.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України.

Платіжні інструменти мають бути оформлені належним чином і містити інформацію про їх емітента, платіжну систему, в якій вони використовуються, правові підстави здійснення розрахункової операції і, як правило, держателя платіжного інструмента та отримувача коштів, дату валютування, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення банком розрахункової операції, що цілком відповідають інструкціям власника рахунку або іншого передбаченого законодавством ініціатора розрахункової операції.

При виконанні розрахункової операції банк зобов`язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, відповідальність суб`єктів переказу, а також загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначаються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до пункту 16.1. статті 16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Пунктами 17.1. та 17.2. статті 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Документ на переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України. Документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів та інших документів, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, можуть бути паперовими та електронними. Вимоги до засобів формування документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів визначаються платіжною системою з урахуванням вимог, встановлених Національним банком України.

Згідно із пунктами 18.1., 18.2. та 18.3. статті 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ. Порядок застосування електронного підпису для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи.

Відповідно до пункту 32.1. статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Пунктами 33.1. та 33.2. статті 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що платник несе перед банком або іншою установою - учасником платіжної системи, що його обслуговують, відповідальність, передбачену умовами укладеного між ними договору. Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків встановлюються Інструкцією «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», що затверджена Постановою НБУ 21.01.2004р. №22 (надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1.6. Інструкції, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків, якщо ці правила відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів.

Згідно із пунктом 1.7. Інструкції, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 2.3. та пункту 2.4. Інструкції, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку. Банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів, крім інкасових доручень (розпоряджень), вимогам додатка 9 до цієї Інструкції.

Згідно із пунктом 2.10. Інструкції, клієнт, виходячи з технічних можливостей своїх та обслуговуючого банку, може подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування. Спосіб подання клієнтом документів до банку передбачається в договорі банківського рахунку. Банк, що обслуговує платника із застосуванням систем дистанційного обслуговування, зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунку платника і його коду, що зазначені в електронному розрахунковому документі, і приймати цей документ до виконання, лише якщо вони належать цьому платнику.

Пунктом 10.1. Інструкції передбачено, що оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування. Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", "телефонний банкінг", "платіжний застосунок" та інших систем дистанційного обслуговування.

Відповідно до пункту 10.5. Інструкції, під час здійснення розрахунків за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк" тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях. Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них:

- дату і номер;

- найменування, код платника та номер його рахунку;

- найменування, код одержувача та номер його рахунку;

- суму цифрами;

- призначення платежу;

- електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України;

- інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі "Допоміжні реквізити".

Пунктом 1.19. Інструкції передбачено, що банк не несе відповідальності за достовірність змісту платіжного доручення, оформленого клієнтом, а також за повноту і своєчасність сплати клієнтом податків, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску) (обов`язкових платежів). Відповідальність за відповідність інформації, зазначеної в платіжному дорученні, суті операції, за якою здійснюється переказ, несе платник, який у разі її невідповідності має відшкодовувати банку завдану внаслідок цього шкоду.

Відповідно до пункту 5 Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», що затверджене Постановою Правління Національного Банку України 05.11.2014р. №705, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.11.2019р. на підставі звернення клієнта ФОП Нагурної С.Я. та згідно додатку 5 до договору №8753 про надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Клієнт - Інтернет - Банк» від 06.04.2016р., створено узгоджувальну комісію для розгляду звернення та проведено:

1) технічну експертизу електронних документів, які завірено електронно-цифровим підписом (далі - ЕЦП) ФОП Нагурна С.Я.;

2) технічну експертизу відкритого ключа ФОП Нагурна С.Я., період дії та статус відкритого ключа ФОП Нагурна С.Я. та встановлення його належності ФОП Нагуриа С.Я.;

3) технічну експертизу коректності ЕЦП ФОП Нагурна С.Я. в електронних документах від 18.10.2019р.

За результатами проведених технічних експертиз складено акт від 01.11.2019р. та встановлено таке:

18.10.2019р. в АТ «Кредобапк» по системі «Клієнт - Інтернет - Банк» надійшли в електронному вигляді платіжні доручення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 від 18.10.2019р. з реквізитами:

- назва банку платника: АТ «КРЕДОБАПК»;

- IBAN: НОМЕР_3 ;

- код банку платника: 325365;

- рахунок платника: 563;

- назва платника: ФОП Нагурна С.Я.;

- код платника: НОМЕР_4 ;

- назва банку отримувача: АТ «ОКСІ БАНК» ;

- IBAN: НОМЕР_5 ;

- код банку отримувача: 325990;

- рахунок отримувача: 578;

- назва отримувача: Духота Богдан Юрійович;

- код отримувача: НОМЕР_6 ;

- призначення документу: «Возврат займа зг.Дог. №18 от 18.09.196р. для пополнение счета ОСОБА_1 , НОМЕР_6 Без ПДВ»;

- сума документу №1: 5250,00 грн.;

- сума документу №2: 7525,00 грн.;

- сума документу №3: 7905,00 грн.;

- сума документу №4: 7765,00 грн.;

- сума документу №5: 7915,00 грн.;

- сума документу №6: 7975,00 грн.;

- сума документу №7: 7815,00грн.

Вказані платіжні доручення містили всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа, містили дійсний та справжній електронний цифровий підпис позивача - ФОП Нагурної С.Я., сторонніх втручань в систему "Інтернет - Клієнт - Банк" не виявлено.

Щодо невідповідності IP-адреси платника IP-адресі ФОП Нагурної С.Я., то слід зазначити, що доступ до системи клієнта не обмежувався фіксованою IP-адресою і за наявності дійсних ключів ЕЦП можливий з будь-якої IP-адреси, адже як встановлено судом, згідно із пунктом 4.6. договору, клієнту надаєтеся право використання послуги Фіксована ІР-адреса для забезпечення доступу до системи лише через визначену ним IP-адресу, на підставі заповненого ним додатку №1 та додатку №1а до цього договору.

Докази того, що клієнт скористався послугою Фіксована ІР-адреса в матеріалах справи відсутні, а тому факт невідповідності IP-адреси платника IP-адресі ФОП Нагурної С.Я. в даному випадку не свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, відповідач виконуючи платіжні доручення, в повному обсязі та у відповідності до норм чинного законодавства виконав взяті на себе обов`язки за договором, у зв?язку з чим із матеріалів справи не вбачається вини банку в події несанкціонованого списання з рахунку позивача грошових коштів в сумі 52171,00 грн.

Частиною 1 стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення 52171,00 грн., у зв?язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується квитанцією №0.0..1 від 28.01.2020р. на суму 1921,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. слід покласти на позивача, оскільки у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.09.2020р.

Суддя М.М. Петрашко