ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 925/819/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Жукова С.В., Огородніка К.М.,

за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго»,

представники позивача - Якушенко В.А. (довіреність № 293/09-03 від 13.01.2020), Крушельницька М.Р., адвокат (довіреність № 9584/09-03 від 24.12.2019),

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АЗОТ»,

представник відповідач - Васьківський Л.М., адвокат (довіреність № 500-08/131 від 22.06.2020),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд державного майна України,

представник третьої особи - не з`явився,

за участю - Департаменту державної виконавчої служби МЮУ,

представник департаменту - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020,

у складі колегії суддів: Корсака В.А. (головуючий), Євсікова О.О., Попікової О.В.

у провадженні за скаргою

Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» від 05.02.2020 № 501-06/57

на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Озадовського Р.Ю. ВП № 56922143 від 24.12.2019

у справі за позовом

Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»,

до Публічного акціонерного товариства «АЗОТ»,

про стягнення 718 090 453, 55грн.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Публічне акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (далі - ПАТ «Черкасиобленерго», позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» (далі - ПАТ «АЗОТ», відповідач) про стягнення 718 090 453,55 грн. за договором про постачання електричної енергії № 524-213/24 від 24.05.2005

2. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.12.2017 у справі № 925/819/17, позовні вимоги задоволено частково; вирішено питання щодо розподілу судових витрат; в частині заявленої до стягнення пені за прострочення оплати активної електроенергії в сумі 16 611 235,40 грн. у позові відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 (залишеною без змін постановою Верховного Суду від 09.10.2018) у справі № 925/819/17 рішення Господарського суду Черкаської області від 13.12.2017 скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

4. 24.07.2018 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 господарським судом першої інстанції виданий відповідний наказ.

5. З примусового виконання наказу № 925/819/17 від 24.07.2018, виданого Господарським судом Черкаської області про стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» заборгованості у сумі 718 330 453,55 грн. відкрито виконавче провадження № 56922143.

6. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 01.04.2019 у справі № 925/819/17 (виконавче провадження № 56922143) задоволено; затверджено мирову угоду, укладену сторонами 22.03.2019 на викладених у ній умовах.

7. 17.05.2019 державним виконавцем, на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі № 925/819/17, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56922143.

8. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 апеляційну скаргу Фонду державного майна України задоволено;

ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі № 925/819/17 скасовано;

у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення відмовлено.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на сторін порівну.

9. Заступником директора Департаменту - начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовським Р.Ю. за результатами перевірки виконавчого провадження № 56922143 винесено постанову від 24.12.2019, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2019 № 56922143, зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. відновити виконавче провадження № 56922143.

10. 06.02.2020 від боржника- ПАТ «АЗОТ» - до Господарського суду Черкаської області надійшла скарга на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Озадовського Р.Ю. про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019, в якій заявник просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.Ю. про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019.

11. Скарга мотивована тим, що заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Р.Ю. всупереч нормам ч. 1 ст. 41, абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, провів перевірку виконавчого провадження ВП №56922143, за результатами якої прийняв оскаржену постанову від 24.12.2019 про скасування постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2019 №56922143, зобов`язав державного виконавця відновити ВП №56922143 без наявності на те законних підстав, чим допустив порушення прав і інтересів боржника.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

12. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у цій справі провадження у справі щодо розгляду скарги ПАТ «АЗОТ» на дії державного виконавця закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.

13. Ухвала мотивована тим, що скаржник є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 59959397 за рішеннями судів, які видані за різними правилами судочинства. За висновком суду, скарги на дії державних виконавців під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

14. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 апеляційну скаргу задоволено;

ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 925/819/17 скасовано;

справу № 925/819/17 за позовом ПАТ «Черкасиобленерго» до ПАТ «АЗОТ» за участю третьої особи на стороні позивача - Фонд державного майна України про стягнення 718 090 453,55 грн. за скаргою ПАТ «АЗОТ» від 05.02.2020 №501-06/57 на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Озадовського Р.Ю. від 24.12.2019 про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Черкаської області.

15. Постанова мотивована тим, що в межах цього судового провадження скарга ПАТ «АЗОТ» не стосується судового оскарження дій державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження ВП №59959397, оскільки станом на момент вчинення оскаржуваних дій виконавче провадження ВП №56922143 було закінчене внаслідок затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019, що, відповідно, унеможливлює перебування ВП №56922143 у зведеному виконавчому провадженні. При вирішенні цієї справи суд апеляційної інстанції послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 908/2349/14 (провадження 12-49гс19).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

16. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020, ПАТ «Черкасиобленерго» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскарженої постанови, з вимогою ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 925/819/17 залишити без змін.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

17. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/819/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.06.2020.

18. Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2020 у справі № 925/819/17 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Черкасиобленерго», датою проведення судового засідання визначено 08.09.2020.

19. 17.08.2020 до Верховного Суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов Відзив на касаційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго», в якому повністю підтримані вимоги скарги за наведеними доводами.

20. 28.08.2020 від ПАТ «АЗОТ» до Суду надійшов Відзив з запереченнями проти вимог та доводів касаційної скарги.

21. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/819/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2020.

22. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 N 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 925/819/17 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

23. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 08.09.2020 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 08.09.2020.

24. Представники ПАТ «Черкасиобленерго» в судовому засіданні 08.09.2020 повністю підтримали вимоги заявленої касаційної скарги, просили Суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020.

25. В засіданні 08.09.2020 представником ПАТ «Черкасиобленерго» було заявлено усне клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі пункту 6 статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

26. Представник ПАТ «АЗОТ» в засіданні суду проти вимог та доводів касаційної скарги заперечив з підстав наведених у відзиві, просив Суд постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 залишити в силі.

27. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

РОЗГЛЯД ЗАЯВ ТА КЛОПОТАНЬ

28. Як про це зазначено у пункті 25 цієї Постанови, представником ПАТ «Черкасиобленерго» в судовому засіданні заявлено усне клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до пункту 6 статті 302 ГПК України, з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції. При цьому, вказує на те, що предметом даного судового розгляду є скарга на постанову заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.Ю. про перевірку виконавчого провадження ВП № 56922143 від 24.12.2019, прийняту державним службовцем у виконання своїх посадових обов`язків, що є управлінською дією та відповідно усі питання щодо законності таких дій повинно вирішуватися виключно в рамках адміністративного судочинства.

29. Згідно пункту 6 статті 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо:

1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції;

2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;

3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

30. Беручи до уваги висновки, яких Суд доходить у цій справі та мотиви, з яких Суд залишає оскаржувані рішення без змін (будуть наведені далі у цій постанові), та враховуючи, що розглядаючи цю справу, Суд не вбачає передбачених процесуальним законом підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ПАТ «Черкасиобленерго»)

31. В обґрунтування заявлених вимог скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції при винесенні оскарженої постанови від 25.05.2020 прийшов до невірного висновку відносно того, що дана справа за скаргою ПАТ «Азот» підлягає розгляду за правилами саме господарського судочинства чим відповідно порушив норми процесуального права. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята всупереч правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 11.12.2019 у справі № 686/25763/13-ц.

Доводи учасника справи

(Департаменту державної виконавчої служби МЮУ)

32. Орган виконання у відзиві на касаційну скаргу доводить:

- ПАТ «АЗОТ» є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 59959397 за рішеннями судів, які видані за різними правилами судочинства;

- в цьому випадку потрібно застосовувати частину статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України і розглядати справу за правилами адміністративного судочинства;

- предметом оскарження є дії заступника директора Департаменту -начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який є державним службовцем, що, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вчиняє управлінські дії щодо контролю за діяльністю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ, що виключає розгляд скарги за правилами господарського судочинства.

Доводи відповідача

(ПАТ «АЗОТ»)

33. Відповідач доводить:

- оскаржена постанова та дії начальника ВПВР Департаменту ДВС стосуються виконавчого провадження № 56922143 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/819/17 від 24.07.2018;

- на момент прийняття оскарженої постанови та вчинення відповідних дій виконавче провадження № 56922143 не входило до складу зведеного виконавчого провадження, оскільки воно ще не було відкрито (відновлено);

- при прийнятті постанови, апеляційним судом було враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 908/2349/14 (провадження 12-49гс19);

- правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 908/2349/14 (провадження 12-49гс19) в даному випадку є пріоритетною для застосування порівняно з позицією, викладеною Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі № 686/25763/13-ц.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

34. 08.02.2020 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України від 15.01.2020 N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

За правилом пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

35. Враховуючи дату подачі касаційної скарги у цій справі, розгляд здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 15.01.2020 N 460-IX.

36. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України (у визначеній редакції), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка доводів учасників та застосування судами норм матеріального та процесуального права.

37. Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

38. Частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

39. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

40. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

41. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.05.2020 у справі № 589/117/17.

42. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

43. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

44. Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

45. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

46. Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

47. Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

48. Таким чином, особа набуває статусу сторони виконавчого провадження (як стягувач або боржник) з моменту видачі на її користь (в її інтересах) відповідного виконавчого документа. При цьому відкриття виконавчого провадження не впливає на наявність (або ж відсутність) такого статусу особи.

49. Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц (провадження № 14-192цс18) та від 21 листопада 2018 року у справі № 569/12295/16-ц (провадження № 14-451цс18), від 24 квітня 2019 у справі № 914/3587/14.

50. Як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано під час касаційного провадження, з примусового виконання наказу № 925/819/17 від 24.07.2018 виданого Господарським судом Черкаської області про стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» заборгованості у сумі 718 330 453,55 грн. відкрито виконавче провадження ВП № 56922143.

51. 17.05.2019 державним виконавцем на підставі ухвали господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 року у справі № 925/819/17 (затверджено мирову угоду), у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56922143.

52. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 апеляційну скаргу Фонду державного майна України задоволено, ухвалу господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі № 925/819/17 скасовано, у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення відмовлено. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на сторін порівну.

53. Заступником директора Департаменту - начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовським Р.Ю., проведено перевірку виконавчого провадження ВП № 56922143, за результатами перевірки винесено постанову від 24.12.2019, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2019 ВП № 56922143, зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. відновити виконавче провадження ВП № 56922143.

54. Об`єктом розгляду в цьому провадженні за скаргою ПАТ «АЗОТ», є дії органу виконання (посадової особи) щодо примусового виконання наказу № 925/819/17 від 24.07.2018 виданого Господарським судом Черкаської області.

55. Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

56. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

57. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

58. Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

59. Згідно зі статтею 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

60. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 343 Господарського процесуального кодексу України).

61. Право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали, пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами Господарського процесуального кодексу України та його примусовим виконанням.

62. Постанова про перевірку виконавчого провадження ВП № 56922143 від 24.12.2019 винесена заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовським Р.Ю. в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

63. За приписами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

64. Заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовським Р.Ю. були вчинені дії -винесення постанови про перевірку виконавчого провадження ВП № 56922143 від 24.12.2019 - передбачені приписами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» у порядку контролю за виконанням судових рішень.

65. Оскільки ПАТ «АЗОТ» звернулося до господарського суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою дії/постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ щодо виконавчого документа у порядку контролю за діями державного виконавця при примусовому виконанні наказу № 925/819/17 виданого 24.07.2018 Господарським судом Черкаської області, така скарга має розглядатися за правилами господарського судочинства.

66. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у справі № 589/117/17 (постанова від 05.05.2020, пункт 34).

67. Наведене спростовує доводи представника ПАТ «Черкасиобленерго» щодо наявності підстав передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав передбачених пунктом 6 статті 302 ГПК України.

68. Щодо доводів скаржника стосовно того, що виконавче провадження ВП № 56922143 приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 59959397, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

69. Порядок вчинення виконавчих дій регулюється Законом України «Про виконавче провадження», за змістом статті 30 якого виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

70. За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

71. При цьому, законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

72. Отже, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

73. Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження

№ 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження

№ 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження №12-30гс19).

74. Водночас, у постанові від 15 травня 2019 у справі № 924/1389/13 (провадження № 12-35гс19) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій.

75. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №908/2349/14 (правові висновки враховані судом апеляційної інстанції при прийнятті оскарженої постанови) зазначено, що скарга на дії державного виконавця не стосується судового оскарження дій державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження, оскільки на момент вчинення оскаржуваних дій (спірне виконавче провадження) вже було виведено зі зведеного виконавчого провадження, а тому повинно розглядатися судом, який видав виконавчий документ, у передбаченому ГПК України порядку, тобто в межах справи за правилами господарського судочинства.

76. Як це вірно було встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, предмет скарги ПАТ «АЗОТ» на дії державного виконавця (тобто суть оскаржуваних дій) стосується відновлення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням апеляційним господарським судом мирової угоди під час, коли виконавче провадження ВП №56922143 не знаходилось у зведеному виконавчому провадженні (ВП №59959397); станом на момент вчинення оскаржуваних дій виконавче провадження ВП №56922143 було закінчене внаслідок затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019, що, відповідно, унеможливлює перебування ВП №56922143 у зведеному виконавчому провадженні.

77. Питання затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення належить до юрисдикції господарського суду (ст. 330 ГПК України), так само і оскарження дій державного виконавця, пов`язаних із відновленням виконавчого провадження після скасування мирової угоди, підлягають вирішенню господарським судом.

78. До зведеного виконавчого провадження ВП №59959397 виконавче провадження ВП №56922143 було приєднано постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. постановою від 24.12.2019 на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» після прийняття постанови від 24.12.2019 про відновлення виконавчого провадження (ВП №56922143) з виконання наказу № 925/819/17 від 24.07.2018 виданого Господарським судом Черкаської області.

79. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що скарга ПАТ «АЗОТ» (на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Озадовського Р.Ю. ВП № 56922143 від 24.12.2019) не стосується судового оскарження дій вчинених в рамках зведеного виконавчого провадження ВП №59959397.

80. Стосовно доводів касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 11.12.2019 у справі № 686/25763/13-ц, слід вказати на те, що предметом судового розгляду справи № 686/25763/13-ц є невиконання посадовими особами, які є державними службовцями, їх обов`язків, тобто здійснення ними управлінських дій щодо контролю за діяльністю очолюваного підрозділу державної виконавчої служби.

81. Натомість, як вже було відзначено вище, у цій справі оскаржено дії начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ з винесення постанови від 24.12.2019 вчинені в межах виконавчого провадження ВП №56922143 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 24.07.2018 у справі № 925/819/17.

82. Крім того, колегія суддів вважає необхідним зауважити на наступне.

Виходячи з телеологічного (цільового), логічного й системного тлумачення положень ст.ст. 302, 303 ГПК України і ст.ст. 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», можна зробити висновок, що господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду.

Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

83. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

84. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. (стаття 309 ГПК України).

85. Звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого судового рішення.

Більш того, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та дослідження обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених приписами ст. 300 ГПК України.

86. Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги ПАТ «Черкасиобленерго» та необхідність залишити постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 у справі № 925/819/17 без змін, як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

87. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ПАТ «Черкасиобленерго» та залишенням без змін оскарженого судового рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317, 339 - 345 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 у справі № 925/819/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді С.В. Жуков

К.М. Огороднік