ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

"16" вересня 2020 р. Cправа № 920/547/17

Суддя Господарського суду Вінниць.кої області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали справи

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

у відсутності старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Трегубова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд", м.Київ

до: Приватного підприємства "Лагуна-С", м.Вінниця

про стягнення заборгованості 2 881 090,53 грн

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 920/547/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до Приватного підприємства "Лагуна-С" про стягнення 2 891 364 грн 50 коп. заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу № 530-09/16 від 30.08.2016 р., в тому числі 2 500 000 грн 00 коп. боргу та 391 364 грн 50 коп. пені.

За результатами розгляду вказаної справи 22.01.2018 судом прийнято рішення, яким позов задоволено повністю, ухвалено стягнути з Приватного підприємства "Лагуна-С" на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" 2 500 000 грн 00 коп. - основного боргу, 381 090 грн 53 коп. - пені, 43 216 грн 46 коп. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

20.02.2018 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ, який надіслано стягувачу.

15.09.2020 о 14:12 год. через канцелярію суду поштовим відправленням від старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Трегубова О.В. надійшло подання № 96485 від 02.09.2020 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника Приватного підприємства "Лагуна-С" ОСОБА_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього наказом № 920/547/17 від 20.02.2018 Господарського суду Вінницької області про стягнення з ПП "Лагуна-С" на користь АТ "Аграрний фонд" коштів 2924306,99 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судових справ раніше визначеному складу суду від 15.09.2020 вказане подання у справі № 920/547/17 передано на розгляд судді Матвійчуку В.В..

Для розгляду матеріалів подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання боржником зобов`язань за рішенням суду у справі № 920/547/17, з огляду на положення ч.4 ст.337 ГПК України про негайний розгляд такого подання телефонограмою від 15.09.2020 здійснено виклик в судове засідання на 16.09.2020 о 11:00 год. старшого державного виконавця Трегубова О.В..

У судове засідання 16.09.2020 старший державний виконавець Трегубов О.В. не з`явилася.

Дослідивши матеріали подання державного виконавця суд зазначає таке.

В обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника (боржника) держаний виконавець зазначає, що боржником не виконано рішення суду, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження".

Як слідує з матеріалів подання на примусовому виконанні в Зарічному ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області знаходиться виконавче провадження № АСВП 62535134 з виконання наказу № 920/547/17 від 20.02.2018 Господарського суду Вінницької області про стягнення з боржника ПП "Лагуна-С" на користь стягувача АТ "Аграрний фонд" коштів в сумі 2 924 306,99 грн.

Постановою старшого державного виконавця від 13.07.2020 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 20.02.2018 у справі № 920/547/17, яка за доводами державного виконавця отримана особисто керівником боржника 20.07.2020.

Як зазначено державним виконавцем у поданні під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що кошти на рахунках боржника відсутні; транспортні засоби та об`єкти нерухомості за боржником не зареєстровані; за адресою м. Суми, вул. Малиновського, 12 боржник не знаходиться.

Державний виконавець наголошує, що впродовж майже двох місяців з дня відкриття провадження та більше двох років з моменту проголошення рішення боржником не здійснено жодної дії, направленої на реальне виконання рішення суду. При цьому, державним виконавцем вичерпано всі засоби щодо розшуку коштів та майна боржника, на які може бути звернено стягнення.

Посилаючись на те, що божник ухиляється від виконання рішення суду, а вчинені виконавцем дії з примусового виконання наказу не дали можливості стягнення усієї суми, присудженої до стягнення, держаний виконавець вважає, що обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника є необхідною мірою примусового виконання рішення суду.

Надавши оцінку вказаному поданню, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. (ЗУ "Про виконавче провадження"), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ч.1 ст.5 ЗУ "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частинами 1, 2 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, при цьому державний виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст.13 ЗУ "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, поміж іншого: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст.18 З.У. "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст.48 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, вчинення заходів направлених на примусове виконання рішення суду, включаючи заходи передбачені ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", не є абсолютним правом виконавця, а є його обов`язком, оскільки в контексті вимог цієї статті, виконавець саме зобов`язаний вживати передбачених Законом та всі можливі заходи для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 1 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, правовий аналіз змісту ст. 337 ГПК України свідчить, що зазначений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, за своєю суттю обмеження у праві виїзду за межі України є тим заходом, який застосовується судом по відношенню до фізичної особи - боржника у випадку вжиття виконавцем всіх можливих від нього заходів спрямованих на виконання рішення суду, які як наслідок залишились безрезультатними, в зв`язку з чим виникає необхідність вжиття даного заходу як виключного.

При цьому суд відзначає, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

З огляду на вказане, при розгляді подання необхідним є з`ясування свідомого невиконання особою належного зобов`язання в повному обсязі або частково.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Теоретично невиконання зобов`язання може бути зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

В той же час, всупереч наведеному вище державним виконавцем у поданні не наведено обставин саме для застосування виключного заходу забезпечення виконання судового рішення.

Окрім того суд зазначає, що державним виконавцем також не надано доказів, які б свідчили про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, наявність лише самого зобов`язання не є безумовною підставою звернення до суду з відповідним поданням.

З огляду на вказане, виходячи з обсягу наданих матеріалів, подання старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Трегубова О.В. №96485 від 02.0092020 задоволенню судом не підлягає.

Окремо суд зауважує, що відмова у задоволенні подання не обмежує право виконавця звернутися повторно до суду із таким клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 18, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Трегубова О.В. №96485 від 02.092.2020 (вх. № 01-34/8150/20 від 15.09.2020) про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника Приватного підприємства "Лагуна-С" ОСОБА_1 відмовити повністю.

Ухвалу надіслати учасникам справи та старшому державному виконавцю Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Трегубову О.В. рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

За приписами п.29 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали 16.09.2020 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - вул. Очаківська, пров. Очаківський, 5/6, м. Київ;

3,4 - відповідачу - вул. Максимовича, 4, офіс 415, м. Вінниця, 21036; вул. Малиновського, 12, м. Суми, 40000

5 - Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вул. Гамалія, 31а, м. Суми, 40000