УХВАЛА

м. Київ

04.09.2020Справа № 922/214/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙЛЕНД"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС"

про стягнення 1 144 419,07 грн.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БРАЙЛЕНД" (Позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (Відповідач) про стягнення 1 144 419,07 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані, тим що, між Позивачем та Відповідачем 22 жовтня 2018 року укладений Договір добровільного страхування майна №FO-00228130. Договором визначено, що страховим майном є: конструкція з оздобленням - страхова сума за видом майна складає 1700 000 грн., 00 коп, рухоме майно - страхова сума за видом майна складає 302 815 грн., 00 коп., товари в обороті - страхова сума за видом майна складає 1 995 363 грн., 00 коп., які знаходяться в приміщенні Аптека № 1, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 160.

28 січня 2019 року із вищезазначеним страховим майном стався страховий випадок в результаті чого приміщення пошкоджене, присутній запах гарі та наявне закопчення, товарні запаси (медична продукція) має різкий запах гарі на всіх упаковках сліди закопчення/задимлення.

Позивач просить в даному позові відшкодувати матеріальну шкоду виключно за пошкоджені лікарські засоби та товар медичного призначення, які набули статусу «неякісних», через настання страхового випадку в Аптеці за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.160, загальна кількість лікарських засобів у кількості 31185 одиниць за 3510 позиціями на загальну суму 1 144 419,07 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2020 року розгляд справи у підготовчому судовому засіданні призначено на 22.07.2020 року.

19.08.2020 року через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 року підготовче судове засідання відкладено до 03.09.2020 року.

01.09.2020 через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення на клопотання позивача про призначення судової товарознавчої експертизи та заперечення на клопотання позивача про про долучення документів до матеріалів справи.

01.09.2020 року через канцелярію суду відповідачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та пояснення.

03.09.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

03.09.2020 року у підготовче судове засідання з`явилися представники сторін позивача, відповідача та надали пояснення по справі.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, просив суд задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні даного клопотання заперечував, свої обгрунтування виклав у письмових запереченнях від 01.09.2020 року.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін, протокольною ухвалою, суд вирішив задовольнити клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи та приєднати до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_1 .

Щодо клопотання позивача про призначення судової товарознавчої експертизи, суд зазначає наступне.

Клопотання про призначення експертизи мотивоване тим, що для встановлення розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням товарів (лікарських засобів) внаслідок пожежі та/або злиття, необхідні спеціальні знання, з огляду на що, необхідним є проведення належної товарознавчої експертизи у судовому порядку з залученням Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса.

Крім того, Позивач просить винести на розгляд судової товарознавчої експертизи наступні питання:

1) які дефекти мають лікарські засоби, пошкоджені внаслідок пожежі та/або залиття? Чи є ці дефекти істотними? Чи можлива реалізація лікарських засобів за наявності виявлених дефектів?

2) який розмір матеріальної шкоди, заподіяно ТОВ "БРАЙЛЕНД" (позивачу) внаслідок пошкодження лікарських засобів (при пожежі, залитті тощо)?

Відповідач у своїх письмових запереченнях від 01.09.2020 року в задоволенні клопотання про призначення товарознавчої експертизи просив суд відмовити, оскільки на його думку поставлені позивачем на вирішення експертизи питання не мають відношення до визначення розміру страхового відкшкодування за умовами договору добровільного страхування майна № FO-00228130 від 22.10.2018 року, а тому умов для призначення та проведення експертизи, передбачені ч.1, ст.99 ГПК України відсутні.

Проте, у разі задоволення клопотання позивача про призначення експертизи, відповідач запропонував на вирішення експертизи поставити наступні питання:

1) яка вартість витрат на відновлювальний ремонт товарних запасів (медичної продукції), що постраждали внаслідок пожежі та були розташовані за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова 160, станом на 28 січня 2019 року?

2) яка вартість відтворення товарних запасів (медичної продукції), що постраждали внаслідок пожежі та були розташовані за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова 160, станом на 28 січня 2019 року?

3) яка вартість заміщення товарних записів (медичної продукції), що постраждали внаслідок пожежі та були розташовані за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова 160, станом на 28 січня 2019 року?

4) яка ринкова вартість товарних запасів (медичної продукції), що постраждали внаслідок пожежі та були розташовані за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова 160, станом на 28 січня 2019 року?

Проведення судової експертизи, відповідач просив суд доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України). У відповідності до ч. 1, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, учасником судового процесу, крім учасників справи та їх представників, є, зокрема, експерт. Статтею 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний надати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання. Експерт не має права передоручати проведення експертизи іншій особі. Експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. В статті 69 Господарського процесуального кодексу України визначені також права експерта. Вимоги до висновку експерта зазначені в ст. 98 ГПК України. Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів. Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу (ст. 100 Господарського процесуального кодексу України) та надає експерту матеріали, необхідні для проведення експертизи (ст. 102 Господарського процесуального кодексу України). Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі) (ч. 3 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України). У відповідності до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Відповідно до Розділу IV. Товарознавча експертиза п.1.1., п.1.2. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) до числа об`єктів товарознавчої експертизи належать: товари народного споживання, обладнання та сировина. Об`єктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари. Різновидом товарознавчої експертизи є автомобільно-товарознавча експертиза (автотоварознавча та транспортно-товарознавча експертиза), об`єктами якої є колісні транспортні засоби і їх комплектуючі. Основними завданнями товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил. Тобто, саме в межах вказаної експертизи можливо встановити відповідні обставини, та цим усунути сумніви, висловлені сторонами. Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму ВГС України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 року судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Особа набуває права та несе обов`язки експерта після оголошення (вручення) їй ухвали про призначення експертизи та попередження про відповідальність. Тільки за цих умов висновок експерта набуває доказової сили. Невиконання цих вимог робить неможливим використання висновку експерта як доказу у справі. Тому не можуть розглядатись як висновок експерта і бути підставою для відмови у призначенні експертизи акти ревізії, калькуляції, інші висновки спеціалістів, навіть якщо вони надані на запит суду, адвоката, сторони. За необхідності з`ясування зазначених у таких документах обставин судом може бути призначена експертиза, яка буде вважатись первинною. Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2013 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. В свою чергу, статтею 98 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини. Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява N 61679/00) від 01.06.2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Європейський суд з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" дійшов висновку про те, що принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права, і для того, щоб судове рішення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно, щоб воно було розумно передбачуваним. Рішеннями Європейський суд з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33) та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996р. (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень. При цьому, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності. Отже, експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права, з повним та об`єктивним дослідженням обставин та доказів, призначення експертизи у даній справі не спрямоване на затягування розгляду, а є засобом для встановлення доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору. Європейський суд з прав людини зауважив, що компетенцією національних судів є вирішення того, чи необхідно звертатися за зовнішньою порадою (див. рішення Суду у справі Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013). Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, виходячи з необхідності для всебічного, повного, об`єктивного розгляду судового спору та встановлення обґрунтованості позовних вимог та заперечень відповідача суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі № 922/214/20 судової товарознавчої експертизи, оскільки для встановлення матеріального збитку, завданого пошкодженням товарів (лікарських засобів) внаслідок пожежі та /або залиття, необхідні спеціальні знання, у сфері іншій ніж право, що відповідає завданням господарського судочинства, встановлених в ст. 2 Господарського процесуального кодексу України. Як вбачається із позиції Вищого господарського суду України, сформульованої в абз. 3 п. 4 Роз`яснення ВАСУ "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 11.11.98 р. N 02-5/424, за загальним правилом проведення судової експертизи доручається особам, які відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про судову експертизу". З огляду на це, та з урахуванням положень ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" стосовно суб`єктів судово-експертної діяльності, враховуючи, що сторони не дійшли згоди, щодо експертної установи, проте оскільки більша частина матеріалів необхідних для проведення експертизи перебувають у м. Харкові, з метою усунення затягування проведення експертизи, доручити провести експертизу у цій справі Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, 8А, 61000) Заперечення відповідача на клопотання про призначення судової експертизи не приймаються судом до уваги та спростовуються вищевикладеним. За п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи. Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи (п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України). Враховуючи те, що при вирішенні спору у справі № 922/214/20 виникли питання, з`ясування яких потребує спеціальних знань, а саме призначено судову товарознавчу експертизу, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення судової експертизи. Керуючись ст.ст. 99, 100, 182, 228, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙЛЕНД" про призначення судової товарознавчої експертизи, задовольнити.

2. Призначити у справі № 922/214/20 судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, 8А, 61000)

3. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1) які дефекти мають лікарські засоби, пошкоджені внаслідок пожежі та/або залиття? Чи є ці дефекти істотними? Чи можлива реалізація лікарських засобів за наявності виявлених дефектів?

2) який розмір матеріальної шкоди, заподіяно ТОВ "БРАЙЛЕНД" (позивачу) внаслідок пошкодження лікарських засобів (при пожежі, залитті тощо)?

3) яка вартість витрат на відновлювальний ремонт товарних запасів (медичної продукції), що постраждали внаслідок пожежі та були розташовані за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова 160, станом на 28 січня 2019 року?

4) яка вартість відтворення товарних запасів (медичної продукції), що постраждали внаслідок пожежі та були розташовані за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова 160, станом на 28 січня 2019 року?

5) яка вартість заміщення товарних записів (медичної продукції), що постраждали внаслідок пожежі та були розташовані за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова 160, станом на 28 січня 2019 року?

6) яка ринкова вартість товарних запасів (медичної продукції), що постраждали внаслідок пожежі та були розташовані за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова 160, станом на 28 січня 2019 року?

4. Попередити експерта, який буде здійснювати судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно з ст. ст. 384,385 Кримінального кодексу України.

5. Ухвалу та матеріали справи № 922/214/20 надіслати Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, 8А, 61000).

6. Оплату витрат по проведенню судової експертизи у справі покласти на відповідача і запропонувати йому вирішити питання з експертною установою щодо сплати, в т.ч. шляхом попередньої оплати, сум за проведення судової експертизи.

7. Зобов`язати учасників судового процесу повідомити Господарський суд міста Києва про закінчення експертизи.

8. Провадження у справі № 922/214/20 зупинити на час проведення судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Ягічева