Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/334/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Ковальчук А.В. - ордер серії ЖТ 059025 від 21.03.2019 посвідчення адвоката України від 27.04.2018

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м. Київ)

до Фізичної особи - підприємця Теплицького Дмитра Михайловича (Житомирська область, м. Бердичів)

про стягнення 19829,83 грн.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Теплицького Дмитра Михайловича 19829,83 грн., з яких 16666,64 грн. боргу за кредитом, 494,44 грн. боргу за відсотками, нарахованими на прострочений борг, 2362,67 грн. боргу за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 306,08 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також судового збору.

В обгрунтування вказаної позовної заяви зазначено, що ФОП Теплицький Д. М. в порушення Умов та правил надання банківських послуг "КУБ", кредитного договору № б/н від 24.03.2019 не виконав взяті на себе зобов`язання.

Ухвалою від 03.04.2020 господарський суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду на 30.04.2020 о 14:30 (а. с. 44).

Ухвалою від 22.05.2020 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 02.07.2020, призначив підготовче засідання суду.

Ухвалою від 02.07.2020 господарський суд відклав підготовче засідання суду на 27.08.2020 о 10:30 з посиланням на карантинні обмеження.

Ухвалою від 27.08.2020 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 11.09.2020 о 15:30 (а. с. 69).

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав в повному об`ємі.

Відповідач в засідання суду не прибув; правом на подання відзиву не скористався; про дату і час засідання суду повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить роздруківка із офіційного сайту Укрпошти щодо часу перевірки статусу поштового відстеження, отриманої за електронним запитом суду (а. с. 72).

За ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч.4 ст.161 ГПК України).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 гарантує кожній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку, зокрема, господарської справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи, викладене, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

24.03.2019 Фізичною особою - підприємцем Теплицьким Д.М. (клієнт/відповідач) через систему інтернет - клієнт- банкінгу із використанням електронного цифрового підпису підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ", розміщених на сайті банку (далі - заява) (а. с. 15), яка разом з вказаними Умовами разом складають кредитний договір (далі - договір), відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 50000,00 грн. строком на 12 місяців.

Пунктом 1.4 заяви врегульовано порядок сплати процентів за користування кредитом: перші 6 місяців - 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту; починаючи з 7-го місяця - 1,6% від початкового розміру кредиту.

Пунктом 1.5 заяви врегульовано порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно з цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно з цим числом.

Графік погашення кредиту надано у додатку №1 до заяви (а. с. 15 на звороті).

Згідно з п. 1.6 заяви, у випадку порушення строку погашення боргу за кредитом, клієнт зобов`язаний додатково, до процентів, вказаних у п. 1.4 заяви, сплатити банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно з розділом 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Згідно з випискою з банківського рахунку відповідача, позивачем 24.03.2019 було надано кредит на 50000,00 грн. (а. с. 25).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач здійснював користування кредитними коштами та внаслідок несвоєчасного виконання договірних зобов`язань у нього станом на 23.02.2020 виник борг по тілу кредиту в розмірі 16666,64 грн., борг за відсотками, нарахованими на прострочений борг в сумі 494,44 грн.; борг за відсотками у вигляді щомісячної комісії в розмірі 2362,67 грн.; крім того, банком нараховано 306,08 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, (а. с. 24).

Оскільки відповідач допустив порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2. ст. 639 ЦК України).

Сторонами погоджено, що ними укладено саме кредитний договір.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Водночас, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 06.02.2018 у справі №755/2720/16-ц, відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ "КБ "Приватбанк", в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку.

При цьому, Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці умови та правила були чинними під час укладення договору.

3. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за наданим кредитом у сумі 16666,64 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу грошових коштів в кредит в розмірі 50000,00 грн. В свою чергу, відповідач зобов`язання щодо повернення отриманих грошових коштів у встановлений договором строк не виконав.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення отриманого кредиту у нього утворився борг за тілом кредиту, який станом на 23.02.2020 та на день звернення до суду становив 16666,64 грн.

Доказів погашення зазначеного боргу матеріали справи не містять.

Отже, вимога позивача в частині стягнення 16666,64 грн. заборгованості за тілом кредиту є правомірною та підлягає задоволенню.

4. Щодо позовних вимог в частині стягнення 494,44 грн. боргу за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та 2362,67 грн. борг за відсотками у вигляді щомісячної комісії

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Перевіривши розрахунок боргу за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість в розмірі 494,44 грн. та боргу за відсотками у вигляді щомісячної комісії в розмірі 2362,67 грн. станом на 23.02.2020, суд прийшов до висновку, що вказані суми нараховано правильно, у відповідності до умов договору та чинного законодавства. За таких обставин, вимоги про їх стягнення є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

5. Щодо вимоги позивача про стягнення 306,08 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню.

Так, пунктом 3.2.8.10.1 Умов визначено, що у разі порушення клієнтом будь - якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., п. 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Пунктом 3.2.8.10.3 Умов встановлено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки, пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років (п. 3.2.8.10.5 Умов).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Частиною 1 ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Із вказаних норм чинного законодавства можна зробити висновок, що неустойка за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є договірним видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 24), пеню обраховано за період з 24.11.2019 по 23.02.2020 у розмірі 306,08 грн.

Досліджуючи вказаний розрахунок позивача, судом встановлено, що станом на 24.11.2019 залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) відсутній, а сума пені за порушення строків розрахунків становить 18,21 грн., що свідчить про неправильність проведеного розрахунку пені. Тому суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно визначено початок нарахування пені з 24.11.2019, зважаючи на відсутність заборгованості.

Враховуючи викладене та те, що суд позбавлений права самостійно перераховувати розмір пені, вимога позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 306,08 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

6. Висновок Господарського суду Житомирської області.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до норм чинного законодавства, та підлягають задоволенню в розмірі 19523,75 грн. з яких, 16666,64 грн. боргу за кредитом, 494,44 грн. боргу за відсотками, нарахованими на прострочений борг, 2362,67 грн. боргу за відсотками у вигляді щомісячної комісії. У стягненні 306,08 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, слід відмовити.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Пунктом 2 ч.1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що відповідач не виконав своїх обов`язків за кредитним договором, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Теплицького Дмитра Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ):

- 16666,64 грн. боргу за кредитом;

- 494,44 грн. боргу за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість;

- 2362,67 грн. - боргу за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

3. Відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 306,08 грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.09.20

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (наручно) та на електронну адресу:

3 - відповідачу (реком.)