ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 справа № 914/1389/20

За позовом Акціонерного товариства Укрпошта в особі Львівської дирекції, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Імперіал Груп, м. Львів

про: стягнення заборгованості в розмірі 74861,01грн за надані послуги

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д. Андрусик

За участі представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерного товариства Укрпошта в особі Львівської дирекції до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Імперіал Груп про стягнення заборгованості в розмірі 74861,01грн за надані послуги.

Ухвалою суду від 15.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 09.07.2020.

Ухвалами від 09.07.2020 та від 06.08.2020 відкладено судове засідання, з підстав зазначених в ухвалах суду.

Представник позивача в судове засідання 10.09.2020 не з`явився, однак подав клопотання про надання для огляду оригіналів документів, копії яких долучені до матеріалів справи.

У судове засідання 10.09.2020 відповідача повторно не з`явився, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Поштову кореспонденцію з ухвалами суду було скеровано на адресу відповідача: 79056, м. Львів, вул. Гайдучка, 1. Така ж адреса зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємства та громадських формувань. При цьому, поштові конверти з ухвалами повернуті поштовим відділенням до суду із відміткою за закінченням встановленого строку зберігання.

Таким чином, відповідач своєю суб`єктивною поведінкою ухилився від отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Львівської дирекції АТ «Укрпошта», надала поштові послуги з пересилання поштових відправлень та надала знаки поштової оплати (марки) для відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Імперіал Груп». Безпосереднє надання зазначених послуг та поштових марок здійснювалось у період 2019 - 2020 років у відділенні поштового зв`язку (ВПЗ) Львів-поштамт (79000, м. Львів, вул. Словацького, 1).

На підтвердження надання послуг позивач долучив копії підписаних сторонами актів наданих послуг з пересилання поштових відправлень від 30.03.2019, від 30.04.2019 та від 31.05.2019, а також накладними від 25.02.2019 № 40, від 20.03.2019 № 21, від 26.04.2019 № 41, від 30.04.2019 №47, від 12.05.2019 № 12 та від 18.05.2019 №№ 20, 30.

Листом від 06.03.2020 № 18.1.1-07-302 Львівська дирекція АТ «Укрпошта» звернулася до ТзОВ «Компанія Імперіал Груп» про погашення дебіторської заборгованості в загальному розмірі 74 861,01 грн, яка виникла в результаті непроведения оплати за отримані поштові послуги - на суму 17 275,65 грн та неоплачені знаки поштової оплати на суму 57 585,36 грн. Лист був направлений 10.03.2020, проте повернутий позивачу 17.03.2020 за закінченням встановленого строку зберігання.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив наданих послуг. Відтак, Акціонерне товариство Укрпошта в особі Львівської дирекції подало до Господарського суду Львівської області із позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 74 861,01 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом, позивач шляхом надання поштових послуг з пересилання поштових відправлень та надання знаків поштової оплати (марки) згідно з актами наданих послуг та видатковими накладними, а відповідач шляхом одержанням вказаних поштових послуг та марок, створили певні права та обов`язки, які аналогічні цивільним правам та обов`язкам сторін за договором поставки продукції, встановленим статтями 655, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України та статтею 265 Господарського кодексу України. Зокрема, у позивача виникло право вимагати оплати поставленого товару та наданих послуг, а у відповідача виник обов`язок по оплаті вартості отриманого товару.

Згідно з приписами ст.181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Підписання відповідачем видаткових накладних та актів наданих послуг, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, сам факт прийняття товару та послуг породжує обов`язок його оплати замовником послуг.

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання щодо передачі знаків поштової оплати (марки) та надання поштових послуг з пересилання поштових відправлень виконав повністю, відповідач оплату за отримані послуги не здійснив, в результаті чого заборгованість відповідача за розрахунком позивача становить 74 861,01грн. При цьому відповідачем був порушений термін виконання своїх зобов`язань щодо оплати поштових послуг та оплати знаків поштової оплати, відповідно до порядку передбаченому ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, а відтак у відповідача виникло право вимоги про стягнення з ТзОВ «Компанія Імперіал Груп» заборгованості.

Судом оглянуто оригінали первинних облікових документів та встановлено, що акт наданих послуг з пересилання поштових відправлень від 31.05.2019 на загальну суму 6000,13грн не підписаний відповідачем.

Відповідач про дійсність отримання послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг на загальну суму 68860,88 грн (74861,01грн-6000,13грн). В задоволенні позовних вимог в розмірі 6000,13грн слід відмовити у зв`язку із недоведеністю належними та допустимими доказами фактичного надання поштових послуг.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, оскільки, спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 191, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Імперіал Груп (79056, м. Львів, вул. Гайдучка, 1, ідентифікаційний код 37655805) на користь Акціонерного товариства Укрпошта в особі Львівської дирекції (79000, м. Львів, вул. Словацького, 1, ідентифікаційний код 22336769) 68860,88 грн основного боргу та 1933,53 грн судового збору.

3.У задоволенні вимоги про стягнення 6000,13грн відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 15.09.2020.

Суддя У.І. Ділай