ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 Справа № 917/1155/20

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел", вул. Чорновола, 43, м. Вишневе, Київська область, 08132

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП-Сервер", вул. Гоголя, 110, м. Миргород, Полтавська область, 37600

про стягнення 42 068,04 грн.

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 42 068,04 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу № 6 від 18.01.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не здійснив оплату товару поставленого позивачем на умовах договору купівлі-продажу № 6 від 18.01.2017.

Ухвалою від 17.07.2020 (а.с. 117-118) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень - до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Зазначена ухвала суду направлялась відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 112-116) та повернулась до суду із відміткою поштового працівника «за відсутності отримувача» (а.с. 121).

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

18.01.2017 між ТОВ «Дельта Медікел» (Продавець) та ТОВ «СП-Сервер» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 6 (далі - Договір, а.с. 7-11), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві лікарські засоби, косметичні засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, інші фармацевтичні товари (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його, відповідно до умов даного Договору (п. 1.1 Договору).

До Договору сторонами були підписані додаткові угоди №№1, 2, 3 від 18.01.2017, № 4 від 01.02.2017, № 5 від 22.04.2017, № 6 від 30.11.2017 (а.с. 12-17), угода від 20.09.2017 (а.с. 20).

За п. 1.2 Договору, асортимент, кількість та ціна товару визначається у видаткових накладних, які, у розумінні статті 266 Господарського кодексу України, сторони вважають відповідною специфікацією.

Відповідно до розділу 2 Договору:

- сума цього договору визначається як вартість всього товару, поставленого протягом терміну дії договору, згідно підписаних сторонами видаткових накладних (п. 2.1 Договору);

- ціна товару визначається згідно прайс-листа продавця, що діє на дату надходження замовлення (згідно розділу 3 цього договору) та зазначається у видаткових накладних (п. 2.2 Договору);

- оплата кожної поставленої партії товару здійснюється покупцем в наступні строки: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати поставки (оплата здійснюється на 45-й календарний день з дати поставки). Під партією розуміється товар, що поставлений згідно однієї видаткової накладної(п. 2.3 Договору);

- оплата товару за даним договором здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця(п. 2.4 Договору).

За п. 3.4 Договору, поставка конкретної партії товару покупцю здійснюється автотранспортом та за рахунок продавця в пункт поставки, вказаний в замовленні протягом 2 (двох) робочих днів з дати, наступної за датою підтвердження продавцем замовлення на поставку товару. Продавець має право відмовити покупцю в поставці товару, якщо останній не передав продавцю належним чином оформлені видаткові накладні та доручення на отримання партій товару, поставлених за попередніми замовленнями, а також у випадку якщо протягом дії Договору покупець порушував свої зобов`язання, в тому числі щодо оплати поставленого товару.

У п. 7.1 Договору, сторони узгодили, що він вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2017р., а в фінансовому відношенні - до повного виконання зобов`язань з оплати товару. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не заявить про свій намір припинити дію даного договору, то останній вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік.

На виконання умов Договору позивач в період з вересня 2019 по січень 2020 поставив відповідачу товар на загальну суму 61163,26 грн. за підписаними видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 31-55, 58-70, 73-107).

Також до справи позивачем подано підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків № 16060 (а.с. 18-19) за період з 01.10.2019 по 21.12.2019, відповідно до якого заборгованість відповідача по Договору складає 305 006,45 грн.

За даними позивача відповідач оплату отриманого товару здійснив частково, внаслідок чого, основний борг відповідача становить 42068,04 грн., що стало підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Обов`язок відповідача сплатити кошти за отриманий товар визначений також ст.ст. 655, 706 ЦК України.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач передав відповідачу товар за видатковими накладними (а.с. 31-55, 58-70, 73-107) на суму 61163,26 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п. 2.3 Договору встановлено, що оплата кожної поставленої партії товару здійснюється покупцем в наступні строки: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати поставки (оплата здійснюється на 45-й календарний день з дати поставки).

Відповідно до умов Договору, строк оплати є таким, що настав, проте відповідач зобов`язання по оплаті не виконав.

Враховуючи часткову оплату товару, заборгованість відповідача за Договором станом на 03.07.2020 становить 42 068,04 грн.

Відповідач будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми та підстав її виникнення не надав, тому позовні вимоги про стягнення 42068,04 грн. основного боргу задовольняються судом повністю.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог повністю, судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача в сумі 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст.129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СП-Сервер" (вул. Гоголя, 110, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" (вул. Чорновола, 43, м. Вишневе, Київська область, 08132, ) - 42068,04 грн. основного боргу; 2102,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Пушко І.І.