ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 вересня 2020 року справа № 925/1187/20

м. Черкаси

Суддя Господарського суду Черкаської області Дорошенко М.В., розглянувши скаргу комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради від 11.09.2020 №99 на та постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гайдай Т.О. про арешт коштів боржника від 09.09.2020 у зведеному виконавчому провадженні №60479623,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Придніпровська служба утримання будинків" (вул. Надпільна, 330/5, м. Черкаси, 18005, ) звернулося до Господарського суду Черкаської області зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гайдай Т.О. (просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18001, ) у зведеному виконавчому провадженні №60479623, Якою просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати винесену старшим державним виконавцем центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гайдай Т.О. у виконавчому провадженні №60479623 постанову від 09.09.2020 про арешт коштів в частині накладення арешту на рахунок комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради () № НОМЕР_1 , відкритий в AT КБ "Приватбанк".

- зобов`язати уповноважених ociб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти накладений у виконавчому провадженні №60479623 постановою від 09.09.2020 арешт з рахунку комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради () № НОМЕР_1 , відкритий в AT КБ "Приватбанк".

Згідно з статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, із статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України та статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що до господарського суду оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Господарського процесуального кодексу України і тим господарським судом, який ухвалив таке рішення.

Разом з тим в Господарському процесуальному кодексі України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби, приватного виконавця щодо виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України "Про виконавче провадження", який передбачає особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Відповідно до вимог статті 30 Закону України "Про виконавче провадження", виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Аналогічні норми містить і Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням. Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень різних юрисдикцій та рішень інших органів.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і ким вони ухвалені.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто стаття 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця до адміністративного суду шляхом звернення до нього з відповідною позовною заявою, яке не застосовується лише у тих випадках, коли законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки чинним законодавством не встановлений порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, то в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роблячи такий висновок, господарський суд враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у її постанові від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц (провадження №14-19цс18).

Відповідно до пункту першого частини першої і частини шостої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом першим частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Отже, комунальному підприємству "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради слід відмовити у відкритті провадження за його скаргою від 11.09.2020 №99 на постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гайдай Т.О. від 09.09.2020 про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №60479623 з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, і роз`яснити до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На підставі вище викладеного, керуючись пунктом першим частини першої статті 175 та статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради у відкритті провадження за його скаргою від 11.09.2020 №99 на постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гайдай Т.О. від 09.09.2020 про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №60479623.

Роз`яснити комунальному підприємству "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради, що справа за вказаною вище скаргою, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя М.В. Дорошенко