ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"07" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2578/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

розглянувши матеріали позовної заяви вх.№2671/20

за позовом: Компанії DDS Limited (Мальта) (The Bastions office No. 2 Triq Emvin Cremona, Floriana FRN, Malta)

до відповідача: Компанії Sellinger Alliance Ltd (Кіпр) (Tripolitsas 25 B, Limassol, 3086, Cyprus)

про розірвання меморандуму та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія DDS Limited (Мальта) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Компанії Sellinger Alliance Ltd (Кіпр), в якому просить:

- розірвати Меморандум про угоду, укладений між Компанією DDS Limited та Компанією Sellinger Alliance Ltd 01.11.2019 щодо купівлі-продажу несамохідних річних барж «DDS-101» та «DDS-102»;

- визнати за Компанією DDS Limited право власності на несамохідні річні баржі «DDS-101» (ідентифікаційний номер 08390) та «DDS-102» (ідентифікаційний номер 08391).

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за Меморандумом про угоду, укладеним між Компанією DDS Limited та Компанією Sellinger Alliance Ltd 01.11.2019 щодо купівлі-продажу несамохідних річних барж «DDS-101» та «DDS-102» в частині сплати ціни за Меморандумом.

Сторони поданого до господарського суду Одеської області позову є нерезидентами України.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За вимогами п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

За ст. 2 Закону України «Про міжнародне право» цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Законом України «Про міжнародне приватне право» встановлені підстави визначення підсудності справи з іноземним елементом судам України, що по відношенню до норм ГПК, які визначають загальні правила підвідомчості та підсудності господарських справ, є спеціальними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

За викладених обставин Закон України «Про міжнародне приватне право» закріплює право сторін відповідної угоди на вибір підсудності справи з іноземним елементом, тобто на укладення угоди, яка не лише обґрунтовує компетенцію обраного суду, але й унеможливлює вирішення такого спору в суді іншої держави.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Водночас стаття 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачає й інші випадки підсудності справ з іноземним елементом судам України, зокрема, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Разом з тим, на думку суду, ці підстави можуть бути визначальними лише у випадку відсутності домовленості сторін про вибір суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Досягнення домовленості про застосування права іншої країни і визначення виключної юрисдикції компетентного суду цієї країни у правовідносинах сторін, що ґрунтуються на згаданих принципах, вказує на пріоритетний характер такої домовленості, оскільки вона не суперечить установленому законодавством порядку врегулювання таких правовідносин.

При укладенні Меморандуму про угоду від 01.11.2019 сторонами в п.279 визначено, що будь-який спір за даним Меморандумом повинен бути переданий до арбітражу - Високого Суду Лондона (арбітражне застереження).

У п.2.81 укладеного сторонами Меморандуму про угоду від 01.11.2019 передбачено, що дану угоду регулює законодавство - Англійське право, Високий Суд Лондона.

Згідно з ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, визначених названою статтею, також у випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача (пункт 2); дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України (пункт 7); в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України (пункт 12).

Водночас статтею 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» унормовано випадки виключної підсудності справ з іноземним елементом судам України, які мають пріоритет застосування. Подані на вирішення місцевого господарського суду позовні вимоги позивача-нерезидента України про стягнення з іншого нерезидента України - Компанії Sellinger Alliance Ltd грошових коштів, з урахуванням того, що нерухоме майно, щодо якого виник спір, не знаходиться на території України, - до вказаного переліку не віднесені, відповідно відсутні підстави для застосування приписів закону щодо виключної підсудності.

Разом з тим, господарський суд зазначає, що оскільки порушення умов Меморандуму про угоду від 01.11.2019, на які вказує позивач як на підставу стягнення коштів у даній справі, територіально не пов`язане з Україною, а саме місце укладення Меморандуму не створює підстав вважати, що виконання Меморандуму в частині сплати ціни за Меморандумом можливе лише на території України, то за таких обставин, з урахуванням наявності чіткого арбітражного застереження - відсутні підстави для віднесення справи до підсудності господарського суду Одеаської області.

Посилання позивача на те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 03.08.2020 у справі №916/2209/20 було задоволено заяву Компанії DDS Limited (вх.№4-44/20 від 30.07.2020р.) про вжиття заходів забезпечення позову щодо Компанії Sellinger Alliance Ltd шляхом накладення арешту на судно та накладено арешт на буксир „Hron-2 (прапор Словаччини), власником якого є Компанія Sellinger Alliance Ltd /Tripolitsas 25B, Limassol, 3086, Cyprus/, який знаходиться в акваторії Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України - в якості підстави визначити підсудність даного позову господарському суду Одеської області - не заслуговують на увагу, оскільки в ухвалі господарського суду Одеської області від 03.08.2020 у справі №916/2209/20, на яку посилається позивач, навпаки судом вказувались відомості про намір позивача звертатись саме до суду, визначеного арбітражним застереженням у Меморандумі про угоду від 01.11.2019 - Високого Суду Лондона.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у прийнятті позовної заяви нерезидента України - Компанії DDS Limited (Мальта) до нерезидента України - Компанії Sellinger Alliance Ltd (Кіпр) на підставі п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України.

Згідно з ч.6 ст. 175 ГПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищевказане, господарський суд зазначає, що позовна заява Компанії DDS Limited (Мальта) підлягає розгляду в Високому Суді Лондона.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 175, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом Компанії DDS Limited (Мальта) до Компанії Sellinger Alliance Ltd (Кіпр) про розірвання меморандуму та визнання права власності - відмовити.

Додаток: позовна заява на 3 (трьох) арк. з доданими документами на 24 (двадцяти чотирьох) арк.

Ухвала набирає законної сили 07.09.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя Ю.С. Бездоля