ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2020 р. Справа№ 911/1008/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Горда В.В.

За участю представників учасників процесу:

від позивача: представник Землянська Ю.О. - за довіреністю № 483 від 26.12.2019;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20 (суддя Бацуца В.М., м. Київ)

за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», м. Чорноморськ, Одеська обл.

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція», смт Баришівка, Баришівський р-н, Київська обл.

2) ОСОБА_1 , м. Київ

про стягнення 187 130,50 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

16.04.2020 Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (надалі - позивач/скаржник/ПАТ «МТБ Банк») звернулось до Господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» (надалі - відповідач-1/ТОВ «Укрполімерконструкція») та ОСОБА_1 (надалі - відповідач -2) про стягнення у солідарному порядку 187 130,50 грн основної заборгованості по кредиту.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 свого обов`язку щодо своєчасного повернення кредитних коштів за користування кредитом за договором про надання овердрафтового кредиту № 30020/ОК від 22.04.2019, укладеного між ПАТ «МТБ Банк» і ТОВ «Укрполімерконструкція» та невиконанням відповідачем-2 свого обов`язку щодо своєчасного повернення кредиту згідно з договором поруки № 06696-СК від 22.04.2019, укладеного між ПАТ «МТБ Банк» та ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог заяви та її обґрунтування

16.04.2020, одночасно із позовною заявою, ПАТ «МТБ Банк» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою б/н від 15.04.2020 про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме машиномісце площею 13, 3 кв.м. в підземному паркінгу АДРЕСА_1.

В обґрунтування вищевказаної заяви ПАТ «МТБ Банк» зазначає, що згідно інформаційної довідки № 200183427 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 13.02.2020 відповідачу-1 на праві власності належить нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ПАТ АБ «Укргазбанк» та на яке накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника від 13.12.2019 у виконавчому провадженні № 60879324, що свідчить на наявність підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду відповідачем-1. При цьому, згідно інформаційної довідки № 200194611 від 13.02.2020 у відповідача-2 наявна значна заборгованість перед ПАТ АБ «Укргазбанк» і у разі стягнення даної заборгованості, ПАТ АБ «Укргазбанк» може звернути стягнення на все майно, що перебуває у власності відповідача-2, що унеможливить виконання рішення суду на користь ПАТ «МТБ Банк».

За таких обставин, позивач вважає за необхідне накласти арешт на майно відповідача-2 - машиномісце площею 13,3 кв.м. в підземному паркінгу АДРЕСА_1, ринкова вартість якого фактично дорівнює розміру основної заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20 (суддя Бацуца В.М., м. Київ) відмовлено у задоволенні заяви б/н від 15.04.2020 (вх. № 74/20 від 22.04.2020) позивача - Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про забезпечення позову.

Місцевий господарський суд, посилаючись на ст.ст. 13, 74, 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) дійшов до висновку про відмову у задоволенні зазначеної вище заяви, оскільки позивачем не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому, нерухоме майно відповідача-2 щодо якого заявник просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту не є предметом позову у даній справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за Договором про надання овердрафтового кредиту № 30020/ОК від 22.04.2019 у розмірі 390 346,64 грн у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності Чірічу Володимиру Захаровичу - машиномісце площею 13,3 кв.м. в підземному паркінгу АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована неповним з`ясуванням обставин та порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ТОВ «МТБ Банк» зазначає, зокрема, що судом першої інстанції не враховано реальної можливості і загрози утруднення або неможливості виконання рішення суду, оскільки до вирішення спору у відповідача-2 існує наявна можливість розпоряджатися об`єктом (машиномісцем), який є співрозмірним до наявної заборгованості за кредитним договором.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» та ОСОБА_1 письмового відзиву на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового акту.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Разіної Т.І., суддів: Іоннікової І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 у справі № 911/1008/20 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20 залишено без руху.

18.06.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі № 911/1008/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20, розгляд справи призначено на 14.07.2020.

14.07.2020 розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/1008/20.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.07.2020 для розгляду справи № 911/1008/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А.,Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 у справі № 911/1008/20 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.; розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20 призначено на 04.08.2020.

Явка представників сторін

04.08.2020 в судове засідання з`явився представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк».

В судове засідання 04.08.2020 не з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» та ОСОБА_1 , які повідомлялися завчасно та належним чином про час, місце та дату судового засідання, про причини нез`явлення суд не повідомили.

Щодо повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання слід зазначити наступне.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням вище викладеного, оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача-1 та відповідача-2 про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та докази надіслання судом апеляційної інстанції процесуальних документів учасникам справи на належну адресу, з огляду на те, що неявка сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд оскаржуваного судового акту в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» та ОСОБА_1 .

Позиції учасників справи

04.08.2020 в судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20 - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за Договором про надання овердрафтового кредиту № 30020/ОК від 22.04.2019 у розмірі 390 346,64 грн у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності Чірічу Володимиру Захаровичу - машиномісце площею 13,3 кв.м. в підземному паркінгу АДРЕСА_1.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як зазначалось вище та вбачається із матеріалів оскарження, Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернулось до Господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» та ОСОБА_1 про стягнення у солідарному порядку 187 130,50 грн основної заборгованості по кредиту.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «МТБ Банк» зазначає, що відповідачем-1 не виконано свого обов`язку щодо своєчасного повернення кредитних коштів за користування кредитом за договором про надання овердрафтового кредиту № 30020/ОК від 22.04.2019, укладеного між ПАТ «МТБ Банк» і ТОВ «Укрполімерконструкція» та не виконано відповідачем-2 свого обов`язку щодо своєчасного повернення кредиту згідно з договором поруки № 06696-СК від 22.04.2019, укладеного між ПАТ «МТБ Банк» та ОСОБА_1 .

Також, одночасно із позовною заявою, ПАТ «МТБ Банк» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою б/н від 15.04.2020 про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме машиномісце площею 13,3 кв.м. в підземному паркінгу АДРЕСА_1.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про скасування забезпечення позову, відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно із статтею 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Проте, позивачем надано суду усіх належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність саме станом на момент розгляду заяви обставин, передбачених ст. 136 ГПК України, необхідних для забезпечення позову, а саме, яким чином невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не наведено у заяві про забезпечення позову і обставин на підтвердження вчинення відповідачем-2 конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію належного відповідачу-2 майна, тощо.

Посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем певних реальних дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення чи зменшення майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду також враховує правову позицію викладену в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 10.10.2019 у справі № 904/1478/19, згідно якої під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, суд має виходити із того, що арешт має стосуватися майна, яке належить до предмета спору.

Разом з тим, нерухоме майно відповідача-2 щодо якого заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту не є предметом позову у даній справі.

Таким чином, оскільки предметом даного спору є стягнення грошових коштів, то зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позову у даній справі відсутній.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтями 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви б/н від 15.04.2020 (вх. № 74/20 від 22.04.2020) позивача - Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 255, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/1008/20 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 15.09.2020.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко