ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1839/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Приватного агропромислового підприємства "ЮЛІАН", м. Харків
про стягнення заборгованості з орендної плати
за участю представників:

позивача Шафворостова А.А.

відповідача Носов К.В.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного агропромислового підприємства "ЮЛІАН", за яким просить суд стягнути з ПАП «Юліан» (61177, м. Харків, проси. Слави, буд. 1, ІКЮО: 23469389) 366711 грн (триста шістдесят шість тисяч сімсот одинадцять) 50 коп. на користь Харківської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по просп. Слави, 1 у м. Харкові площею 0,1676 відповідно до договору оренди від 11.01.2006, зареєстрованого за №01; стягнути з ПАП «Юліан» (61177, м. Харків, просп. Слави, буд. 1, ІКЮО: 23469389) на користь Харківської міської ради понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 5500 грн. (п`ять тисяч п`ятсот) 67 коп.

Позов стосується стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по пр. Слави, 1 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 11.01.2006 р., зареєстрованого за №01 та додаткової угоди до нього від 26.03.2014 р.

Ухвалою суду від 15.06.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

11.08.2020 р. відповідачем було надано відзив на позовну заяву (вх. 18416), який було досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 26.08.2020 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14.09.2020 р. о 09:30.

Представник позивача у судовому засіданні 14.09.2020 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

Рішенням Харківської міської ради від 06.10.2004 № 153/04 «Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам» Харківською міською радою (орендодавець) надано ПАП «Юліан» (орендар) земельну ділянку загальною площею 0.1676 га по пр. Слави, 1 у м. Харків. На підставі зазначеного рішення між Харківською міською радою та відповідачем укладено договір оренди землі, зареєстрований 11.01.2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №01.

Згідно з п. 8 Договору його укладено строком до 01.10.2029 року для експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру та адміністративних приміщень.

Відповідно до п. 9 договору розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить: 2005 рік - 1121,53 грн.; 2006 рік - 1460,10 грн.; з 2007 року - 2116,09 грн. 26.03.2014 була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 11.01.2006, зареєстрованого за №01 згідно з якою розмір орендної плати за земельну ділянку з розрахунком №646/14 від 15.11.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки (1918517 грн.) і складає 107436,95 грн., або в місяць - 8953,08 грн.

Пунктом 10 договору оренди землі від 11.01.2006, зареєстрованого за №01 встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Висновки стосовно того, що орендна плата має вноситись відповідачами відповідно до умов договору із урахуванням індексів інфляції, зокрема у спірних правовідносинах, які виникли між Харківською міською радою та ПАП «Юліан» за договором оренди землі від 11.01.2006, зареєстрованого за №01 та додатковою угодою до нього від 26.03.2014, викладені у п. 41 постанові Верховного суду Касаційного господарського суду від 07.10.2019 у справі № 922/3321/18, у п.п. 50, 57, 61 постанови Верховного суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19.

Відповідно до наказу Держкомстату «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін» від 27.07.2007 № 265 індекс споживчих цін -показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. Інформація про індекси споживчих цін (індекси інфляції) за відповідні роки розміщена на сайті Державної служби статистики України http://www.ukrstat.gov.ua.

Враховуючи викладене, позивач вказував, що ПАП «Юліан», повинен був сплатити за період з 15.06.2017 по 31.12.2019, що складається з 16 днів червня та 6 місяців 2017 року, 2018 та 2019 років орендну плату в розмірі 642367,44 грн. Згідно листа ГУ ДПС у Харківській області від 24.04.2020 №9159/9/20-40-04-03-17, ПАП «Юліан» сплатило за 2017 рік 222814,45 грн., за 2018 - 122345,84 грн., за 2019 - 32000 грн. Різниця розміру заборгованості зі сплати орендної плати, яку повинно було сплатити ПАП «Юліан» за період з 15.06.2017 по 31.12.2019 складає 366711,50 грн. Позивач стверджував, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовувалася відповідачами без належної сплати орендної плати в повному обсязі, тому Харківська міська рада звернулася до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення частки заборгованості з орендної плати за період з 15.06.2017 по 31.12.2019.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказував, що відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (п. 8.1 ст. 8 Податкового кодексу України. До місцевих податків належить, зокрема, податок на майно (п.п 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України). Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Згідно зі ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (п. 286.2 ст. 286 ПК України). На виконання вимог п.286.2 ст. 286 ПК України, ПАП «ЮЛІАН» подані податкові декларації з плати за землю за 2017-2019 роки, у яких відповідач самостійно визначив податкові зобов`язання по орендній платі за користування земельною ділянкою загальною площею 0,1676 га, кадастровий № :12:008:0503, розташованої за адресою: пр. Слави, 1 у м. Харкові. Річний розмір самостійно визначеного податкового зобов`язання по орендній платі склав 203830,03 грн. (щомісячний розмір - 16985,84 грн.). Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Відповідач зазначав, що згідно копії листа ГУ ДПС у Харківській області від 24.04.2020 №9159/9/20-40-04-03-17 ПАП «ЮЛІАН» станом на теперішній час має податковий борг по орендній платі за користування вищезгаданою земельною ділянкою. З метою погашення податкового боргу, майно ПАП «ЮЛІАН» за заявою Центральної ОДНІ ГУ ДФС у Харківській області передано в податкову заставу. Згадана податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Підпункт 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України під податковою заставою розуміє спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. В свою чергу підпунктом 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України надано визначення органу стягнення це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п. 41.4 ст. 41 ПК України). Контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи (п.п. 41.1.1 п. 41.1 от. 41 ПК України). З огляду на те, що орендна плата за землі комунальної власності є місцевим податком ПАП «ЮЛІАН» має податковий борг зі сплати земельного податку за користування земельною ділянкою загальною площею 0,1676 га, кадастровий № :12:008:0503, розташованої за адресою: пр. Слави, 1 у м. Харкові, яка є предметом договору оренди землі від 11.01.2006р. та додаткової угоди до нього від 26.03.2014 р. органом стягнення (органом, який уповноважений стягувати податковий борг) податкового боргу зі сплати земельного податку за користування вищезгаданою земельною ділянкою є ГУ ДПС у Харківській області, тому відповідач зазначав, що позивач, який не є органом стягнення в розумінні ПК України, позбавлений повноважень стягувати з ПАП «ЮЛІАН» існуючий податковий борг по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою загальною площею 0,1676 га, кадастровий № :12:008:0503, розташованої за адресою: пр. Слави, 1 у м. Харкові, яка є предметом договору оренди землі від 11.01.2006 р. та додаткової угоди до нього від 26.03.2014 р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ч. ч.1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).

Відповідно до абз. 1 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається із позовної заяви, вимоги позивача стосуються стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по пр. Слави, 1 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 11.01.2006, зареєстрованого за №01 та додаткової угоди до нього від 26.03.2014 за період з 15.06.2017 по 31.12.2019 в розмірі 366711,50 грн (що складає різницю розміру заборгованості зі сплати орендної плати - 642367,44 грн та сплаченою за 2017-2019 р.р.). Враховуючи викладене, суд не може визнати обґрунтованими заперечення відповідача відносно наявності підстав для стягнення заборгованості за договором оренди саме Харківською міською радою, а не контролюючим органом, оскільки стягнення заборгованості стосується вимог по стягненню саме заборгованості з орендної плати, а не стягнення наявного у відповідача податкового боргу.

Факт наявності та розмір заборгованості з орендної плати відповідачем не заперечувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

Враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АГРОПРОМИСЛОВЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЮЛІАН" (61177, Харківська обл., місто Харків, Ленінський район, ПРОСПЕКТ СЛАВИ, будинок 1, ідентифікаційний код особи 23469389) на користь Харківської міської ради (61003, Харківська обл., місто Харків, Шевченківський район, МАЙДАН КОНСТИТУЦІЇ, будинок 7, ідентифікаційний код особи 04059243) 366711,50 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по просп. Слави, 1 у м. Харкові площею 0,1676 відповідно до договору оренди від 11.01.2006, зареєстрованого за №01 та 5500,67 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "16" вересня 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова