ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. Справа № 910/18413/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Горбунової М.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Тищенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 (підписано 21.05.2020) (суддя Мудрий С.М.)

у справі № 910/18413/19 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті"

до Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

про визнання договору поруки № 4Ц14032И/П від 20.10.2016 недійсним

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" (далі - ТОВ "Лайк Сіті", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк", відповідач) про визнання недійсним договору поруки № 4Ц14032И/П від 20.10.2016, укладеного між позивачем та відповідачем.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір поруки № 4Ц14032И/П від 20.10.2016 укладений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вчинений під впливом введення в оману.

3. Позивач зазначив, що відповідач як недобросовісна сторона правочину навмисно з метою виконання трансформації (реструктуризації) кредитного портфеля, ініційованої Національним банком України (далі - НБУ), ввело в оману ТОВ "Лайк Сіті" про існування у Банку договорів, укладених для забезпечення права вимоги за кредитними зобов`язаннями боржників - ТОВ "Юнікс", ТОВ "Інвестгруп", ТОВ "Реал-Стандарт", ТОВ "Фаборіс", ТОВ "Церіс", у розмірі, що суттєво перевищує розмір заборгованості за кредитом, та спонукало ТОВ "Лайк Сіті" до укладення з Банком пов`язаних між собою кредитного договору № 4Л16089Г від 20.10.2016 та договорів поруки.

4. Як вказав позивач, укладення вказаних правочинів позивачем було спрямовано на отримання прибутку від реалізації активів третіх осіб "старих боржників" або набуття права власності на них.

5. За твердженням позивача, ТОВ "Лайк Сіті" як поручитель виконало зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, проте відповідач в порушення умов договорів поруки не надав документи для звернення стягнення на активи третіх осіб "старих боржників".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 у справі № 910/18413/19 у позові відмовлено повністю.

7. Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір № 4Л16089Г від 20.10.2016 укладено з метою фінансування поточної діяльності позивача, а укладення спірного договору поруки відбулось не внаслідок отримання кредиту, а внаслідок вільного волевиявлення позивача на укладення такого правочину відповідно до вимог ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

8. Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "Лайк Сіті" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 у справі № 910/18413/19 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю та визнати недійсним договір поруки № 4Ц14032И/П від 20.10.2016.

9. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим.

10. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції проігноровано доводи позивача, залишено поза увагою письмовий доказ, а саме рішення Правління НБУ від 05.10.2016 № 33/БТ, згідно з яким відповідача зобов`язано розробити план реструктуризації (трансформації) кредитного портфеля.

11. За доводами скаржника, відповідач, не маючи документів, які підтверджують наявність забезпечення зобов`язань третіх осіб "старих боржників", ввів в оману позивача та уклав з ним кредитний договір № 4Л16089Г від 20.10.2016 та договори поруки.

12. Крім того, скаржник зазначає, що посилання господарського суду першої інстанції на те, що кредитний договір було укладено виключно для фінансування поточної діяльності позивача, жодним чином не спростовує твердження позивача, оскільки отримання прав нового кредитора щодо старих боржників є одним з видів господарської діяльності взагалі і, в даному випадку, поточної господарської діяльності ТОВ "Лайк Сіті".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

13. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2020 справу № 910/18413/19 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Лайк Сіті" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 у справі № 910/18413/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 08.09.2020 о 10 год. 15 хв.; встановлено для сторін строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 01.09.2020.

Позиції сторін.

15. 04.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив АТ КБ "ПриватБанк" на апеляційну скаргу, надісланий суду електронною поштою 04.09.2020.

16. Зазначений відзив залишається судом без розгляду відповідно до приписів ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) як такий, що поданий після закінчення строку для його подання, встановленого в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 27.07.2020 (до 01.09.2020).

Клопотання сторін. Явка представників сторін.

17. 01.09.2020 та 04.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли електронною поштою заяви ТОВ "Лайк Сіті" у справі № 910/18413/19 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у задоволенні яких відмовлено ухвалами Північного апеляційного господарського суду у даній справі від 03.09.2020 та від 07.09.2020 відповідно.

18. 08.09.2020, до початку судового засідання, до Північного апеляційного господарського суду надійшла електронною поштою заява ТОВ "Лайк Сіті" про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв`язку із введенням карантину та погіршенням епідеміологічної ситуації, через що представник позивача (скаржника) не може з`явитися в судове засідання у даній справі, яке призначено на 08.09.2020 о 10 год. 15 хв.

19. У судове засідання, призначене на 08.09.2020, з`явився представник відповідача.

20. Представник позивача (скаржника) у судове засідання 08.09.2020 не з`явився.

21. Колегія суддів апеляційної інстанції, розглянувши у судовому засіданні 08.09.2020 вищезазначену заяву ТОВ "Лайк Сіті" про відкладення розгляду справи, заслухавши представника АТ КБ "ПриватБанк", дійшла висновку, що вона підлягає відхиленню з огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, оскільки саме по собі введення карантину не зупиняє роботи судів, і правосуддя в Україні здійснюється й в період зазначеного карантину (з дотриманням необхідних запобіжних заходів).

22. Позивач (скаржник) у заяві про відкладення розгляду справи послався лише на введення карантину та погіршення епідеміологічної ситуації, проте не зазначив, яким чином ця обставина унеможливлює для нього участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, не навів жодних обставин неможливості взяти участь у судовому засіданні апеляційного господарського суду та не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування цих обставин.

23. Таким чином, позивач (скаржник) у заяві про відкладення розгляду справи не зазначив причин, які можна було б визнати поважними.

24. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що явка представників учасників справи в судове засідання з розгляду апеляційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою й Судом.

25. Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позиція позивача викладена безпосередньо у поданій ним апеляційній скарзі, матеріали справи містять достатній обсяг відомостей, необхідний для розгляду апеляційної скарги, і такий розгляд може бути здійснений й за відсутності представника ТОВ "Лайк Сіті".

26. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 910/18007/20.

27. За таких обставин, судом апеляційної інстанції відхиляється заява ТОВ "Лайк Сіті" про відкладення розгляду справи.

28. Представник АТ КБ "ПриватБанк" у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив апеляційний господарський суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

29. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк"; внаслідок зміни організаційно-правової форми нова назва - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") (Банк) та ТОВ "Лайк Сіті" (Позичальник) укладено кредитний договір № 4Л16089Г від 20.10.2016 (далі - Кредитний договір), за умовами якого Банк за наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно з п. А.1. (вид кредиту - відновлювальна кредитна лінія) з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2. (ліміт цього кредитного договору: 4 300 000 000,00 грн, на наступні цілі: фінансування поточної діяльності) не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, у визначені цим договором терміни. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні відносини (а.с. 16-21).

30. 20.10.2016 між ТОВ "Лайк Сіті" (Поручитель) та ПАТ "ПриватБанк" (Кредитор) укладено договори поруки № 4Ю14262Д/П, № 4И13700Д/П, № 4Р13800Д/П, № 4Ф13423И/П, № 4Ц14032И/П (спірний договір) (а.с. 22-26).

31. Договір поруки № 4Ю14262Д/П укладений у забезпечення виконання зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікс" ("попередній", "старий боржник") за кредитними договорами № 4Ю14262Д від 29.07.2014, № 4Ю14267И від 06.08.2014 (а.с. 22).

32. Договір поруки № 4И13700Д/П укладений у забезпечення виконання зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп" ("попередній", "старий боржник") за кредитними договорами № 4И13700Д від 01.11.2013, № 4И13703Д від 04.11.2013, № 4И13708И від 07.11.2013, № 4И14157И від 11.04.2014, № 4И15072И від 26.03.2015 (а.с. 23).

33. Договір поруки № 4Р13800Д/П укладений у забезпечення виконання зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Стандарт" ("попередній", "старий боржник") за кредитними договорами № 4Р13800Д від 13.12.2013, № 4Р13802И від 20.12.2013, № 4Р14139И від 19.02.2014, № 4Р15044И від 17.02.2015 (а.с. 24).

34. Договір поруки № 4Ф13423И/П укладений у забезпечення виконання зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаборіс" ("попередній", "старий боржник") за кредитними договорами № 4Ф13423И від 04.07.2013, № 4Ф13786Д від 05.12.2013, № 4Ф13787Д від 09.12.2013 (а.с. 25).

35. Договір поруки № 4Ц14032Д/П укладений у забезпечення виконання зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Церіс" (далі - ТОВ "Церіс") ("попередній", "старий боржник") за кредитними договорами № 4Ц14032И від 21.01.2014, № 4Ц14060Д від 10.02.2014, № 4Ц14066Д від 11.02.2014, № 4Ц15020И від 22.01.2015 (а.с. 26).

36. Згідно з платіжним дорученням №1364 від 20.10.2016 позивач отримав від відповідача 4 271 535 872,75 грн, призначення платежу - перерахування коштів по кредитному договору № 4Л16089Г від 20.10.2016 (а.с. 27).

37. За твердженням позивача, він виконав свої зобов`язання за договорами поруки, що підтверджується платіжними дорученнями № 1368 від 20.10.2016, № 1369 від 20.10.2016, № 1370 від 20.10.2016, № 1371 від 20.10.2016, № 1372 від 20.10.2016, № 1373 від 20.10.2016, № 1374 від 20.10.2016, № 1375 від 20.10.2016, № 1376 від 20.10.2016, № 1377 від 20.10.2016, № 1378 від 20.10.2016, № 1379 від 20.10.2016, № 1380 від 20.10.2016, № 1381 від 20.10.2016, № 1382 від 20.10.2016, № 1383 від 20.10.2016, № 1384 від 20.10.2016, № 1385 від 20.10.2016 (а.с. 28-45).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

38. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

39. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

40. Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

41. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).

42. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

43. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

44. Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

45. За змістом ч. 1 ст. 229 ЦК України, до якої відсилає стаття 230 ЦК України, істотне значення мають обставини щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

46. 20.10.2016 між позивачем (Поручитель) та відповідачем (Кредитор) укладений договір поруки № 4Ц14032И/П (далі - Договір поруки), за умовами якого позивач поручився перед відповідачем за виконання ТОВ "Церіс" своїх зобов`язань за кредитними договорами № 4Ц14032И від 21.01.2014, № 4Ц14060Д від 10.02.2014, № 4Ц14066Д від 11.02.2014, № 4Ц15020И від 22.01.2015, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитних договорів (а.с. 26).

47. Згідно з п. 10 Договору поруки Кредитор зобов`язаний у випадку виконання Поручителем обов`язку Боржника за Кредитним договором передати Поручителю впродовж 5 (п`яти) робочих днів Банку з моменту виконання обов`язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов`язки Боржника за Кредитним договором.

48. Згідно з платіжним дорученням № 1380 від 20.10.2016 позивач сплатив Банку 47 737 402,78 грн, призначення платежу - виконання зобов`язань за кредитним договором № 4Ц14032И від 21.01.2014 згідного з договором поруки № 4Ц14032И/П від 20.10.2016 (а.с. 40).

49. У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статті 230 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману.

50. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому, особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

51. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 909/685/18.

52. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін.

53. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

54. Тобто обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. Причому це робиться навмисно, з метою, аби правочин було вчинено. Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

55. Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі ст. 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Отже позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка.

56. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

57. Такий правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі № 910/9879/18.

58. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

59. Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 911/1382/18, від 13.02.2020 у справі №910/2200/19.

60. Позивач наполягає на тому, що отримання кредитних коштів за кредитним договором № 4Л16089Г було з метою погашення зобов`язань "старих боржників" Банку в рамках реалізації плану "трансформації" кредитного портфеля банку, ініційованого НБУ, оскільки розмір кредиту співпадає із розміром заборгованості, яка була погашена позивачем за зобов`язаннями "старих боржників". Укладення кредитного договору № 4Л16089Г та спірного Договору поруки було направлено на отримання позивачем прибутку від реалізації активів "старих боржників" або набуття права власності на такі активи.

61. Судами під час розгляду справи № 910/14343/17 за позовом ТОВ "Лайк Сіті" (позивач) до ПАТ КБ "ПриватБанк" (відповідач-1) та ТОВ "Церіс" (відповідач-2) про визнання права позивача вимагати від відповідача-2 сплати суми боргу за кредитним договором № 4Ц14032И від 21.01.2014 в розмірі 47 737 402,78 грн, який був сплачений позивачем на користь відповідача-1 за відповідача-2 та про визнання відсутнім у відповідача-1 права вимагати від відповідача-2 сплати суми боргу за кредитним договором № 4Ц14032И від 21.01.2014 в розмірі 47 737 402,78 грн, який був сплачений позивачем на користь відповідача-1 за відповідача-2 було встановлено відсутність правових підстав для задоволення позову.

62. У зв`язку з цим, рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі № 910/14343/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018, в задоволенні позову ТОВ "Лайк Сіті" відмовлено повністю.

63. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

64. Зі змісту кредитного договору № 4Л16089Г від 20.10.2016 вбачається, що позивач уклав його для фінансування поточної діяльності, а не виконання зобов`язань за договорами поруки № 4Ю14262Д/П, № 4И13700Д/П, № 4Р13800Д/П, № 4Ф13423И/П, № 4Ц14032И/П (спірний договір).

65. Неналежне виконання умов договору є підставою для розірвання договору відповідно до ст. 651 ЦК України, а не визнання такого правочину недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України.

66. Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

67. Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

68. Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

69. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

70. Позивач належними та допустимими доказами не навів та не довів суду наявності умислу з боку Банку при укладенні спірного договору. Крім того, позивачем не наведено та не доведено підстав, з якими Закон пов`язує недійсність правочину у зв`язку із введенням в оману.

71. За таких обставин, позовні вимоги є документально необґрунтованими, а тому господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у позові.

72. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, зазначеного не спростовують.

73. Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

74. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

75. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

76. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

77. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

78. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 у справі № 910/18413/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

79. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 у справі № 910/18413/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.09.2020.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська