ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. Справа№ 910/1262/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Яковлєва М.Л.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 (повний текст складено 06.04.2020)

у справі №910/1262/20 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ"

про стягнення 167213,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ" про стягнення 167213,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із незалежних від нього обставин, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" не змогло обміняти талони на паливо на АЗС, що є наслідком невиконання відповідачем умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів на товар. Таким чином, за доводами позивача, відповідач повинен повернути суму неотоварених талонів на суму 167213,64 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 у справі №910/1262/20 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" заборгованість у розмірі 167213 (сто шістдесят сім тисяч двісті тринадцять) грн 64 коп. та судовий збір у розмірі 2508 (дві тисячі п`ятсот вісім) грн 20 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за договором поставки №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 стосовно передачі (відпуску) позивачеві оплаченого товару - газу вуглеводневого скрапленого СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) в повному обсязі, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 167213,64 грн визнано судом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 у справі №910/1262/20, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник стверджував, що ним добросовісно виконано умови договору; на думку відповідача, неможливо вважати виною товариства "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ" невчасне використання талонів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 у справі №910/1262/20. Постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі представників сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини десятої статті 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

06 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл Нафтохімія" (найменування якого в подальшому змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ"), як постачальником, та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (найменування якого в подальшому змінено на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця"), як покупцем, було укладено договір поставки №ПР/НХ-18169/НЮ (надалі - договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони), далі паливо, в обсягах, згідно зі специфікацією №1 (додаток №1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору.

Виходячи зі змісту пунктів 1.2 - 1.6 договору талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, одноразового використання, що посвідчує право покупця та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки-палива на АЗС постачальника. Талон має певний ступінь захисту та обов`язкові реквізити:- марка та кількість пального. Талони повинні бути номіналом 10, 20, 40 літрів, мати термін дії не менше одного року з моменту їх отримання та який (термін дії) зазначений на талоні. Відпуск палива покупцю здійснюється по талонах, що є підставою для відвантаження палива з всіх АЗС постачальника. Заправка автотранспорту здійснюється відповідно до потреб покупця. Під терміном "АЗС постачальника" у цьому договорі сторони розуміють автозаправні станції (автозаправні комплекси), на яких покупець та/або уповноважений ним користувач має можливість безумовно одержати паливо за найменуванням та у кількості, вказаних у талоні, незалежно від наявності в постачальника права власності або іншого речового права на такі автозаправні станції (автозаправні комплекси); під терміном "користувач" у цьому договорі сторони розуміють будь-яку особу, що фактично отримує на АЗС постачальника фіксовану кількість палива певного найменування і марки, що позначені в талоні, який було передано постачальником покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором.

07 червня 2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 та специфікації №2 та №3 до договору.

Так, у відповідності до п.12.2 договору сторони дійшли згоди змінити ціну за одиницю товару, яка зазначена в специфікації №1 (додаток №1), та внести зміни у пп. 1.1, 4.1, 6.1, 6.5 договору від 06.04.2018 №ПР/НХ-18169/НЮ і викласти їх в наступній редакції:

" 1.1 У відповідності з цим договором постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони), далі паливо, в обсягах, згідно зі специфікаціями №№ 2,3 (додатки Ms 2,3), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору."

" 4.1 Кількість палива, що постачається за договором, на момент укладання додаткової угоди № 1 до договору, складає 184 480 літрів, згідно зі специфікаціями №№2, 3 (додатки №№ 2,3)."

" 6.1. Ціна на паливо на момент укладання додаткової угоди № 1 до договору складає 12,7644 грн., за один літр ( в т. ч. ПДВ)."

" 6.5. Загальна сума по договору формується із загальної вартості палива, яке отримав покупець від постачальника, відповідно додатків оформлених до цього договору протягом строку дії договору та на момент укладання додаткової угоди №1 до договору становить 2319964,51 (два мільйона триста дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири грн.51 коп.) грн., з урахуванням ПДВ 20% 386660,75 грн (триста вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят грн. 75 коп.)".

До зазначеної додаткової угоди додані Специфікації №№2, 3 (додатки №№2, 3), які є невід`ємною частиною договору від 06.04.2018 № ПР/НХ-18169/НЮ.

З моменту підписання зазначеної додаткової угоди, специфікація №1 (додаток №1) втратила свою чинність. Інші умови вищевказаного договору, не оговорені зазначеною додатковою угодою, залишені без змін і сторони підтвердили по них свої зобов`язання.

Відповідно до п. 5.2.3. договору постачальник зобов`язується здійснити передачу уповноваженому представнику покупця талонів на кількість палива, зазначену в письмовій заявці. Представник покупця під час прийняття палива зобов`язаний звірити його відповідність кількості та асортименту палива, вказаним у рахунку-фактурі і/або накладній, перевірити наявність і відповідність документів, що підтверджують якість палива згідно з умовами договору, розписатися за отримання талонів та видати представнику постачальника доручення на отримання талонів.

Згідно з пувнктами 7.1., 7.2. договору розрахунок за поставлене паливо здійснюється таким чином: 100% перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Покупець здійснює оплату поставленого палива протягом 10 банківських днів з дня отримання палива, але не раніше реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідачем згідно видаткових накладних №ХНТ 000365 від 02.05.2018 та №ХНТ 000984 від 19.06.2018 було поставлено газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони) в кількості 30000,00 літрів на суму 348120,00 грн з ПДВ та в кількості 154480,00 літрів на суму 1971844,51 грн з ПДВ відповідно.

Факт передачі талонів на вищевказану суму підтверджується підписаними між сторонами актами прийому-передачі талонів (бланк дозволу на отримання пального) від 02.05.2018 та від 19.06.2018.

Платіжним дорученням №977436 від 11.06.2018 позивачем було сплачено відповідачу суму 348120,00 грн по рахунку-фактурі № ХН-0000028 від 02.05.2018 за поставлений товар.

Платіжними дорученнями №1065766 від 20.07.2018 та №1128382 від 15.08.2018 була також здійснена позивачем оплата рахунку-фактури № ХН-0000053 від 19.06.2018 на загальну суму 1971844,51 грн.

Як стверджує позивач, починаючи з лютого 2019 року відповідач припинив виконання зобов`язання по вищезазначеному договору, а саме АЗС постачальника припинили відпуск палива покупцю по талонах, які є підставою для відвантаження палива з всіх АЗС постачальника.

20 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача з претензією №НХ-3/1432, у якій повідомив останнього про відмову партнерів ТОВ "Техойл Нафтохімія" відпускати паливо за талонами структурних підрозділів регіональної філії та просив забезпечити отоварення талонів на газ у кількості 26000 літрів на суму 331874,40 грн.

У відповідь на вищевказану претензію відповідач листом №04К-2 від 04.04.2019 зобов`язався виконати свої зобов`язання перед структурним підрозділом "Служба матеріально-технічного забезпечення" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно договору №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 та гарантував відновити відпуск газу на АЗС по талонам, які знаходяться у позивача.

За доводами позивача, станом на момент пред`явлення даної позовної заяви, відповідачем залишились неотоварені талони в кількості 13100 літрів на загальну суму 167213,64 грн.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів, суд дійшов до висновку, що останні за своєю правовою природою він є договорами поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Як встановлено вище, відповідач передав позивачу талони за актами приймання-передачі талонів (бланків дозволу на отримання пального) 02.05.2018 та від 19.06.2018 на загальну суму 2319964,51 грн, які були повністю оплачені позивачем згідно платіжних доручень №977436 від 11.06.2018, №1065766 від 20.07.2018 та №1128382 від 15.08.2018.

Із змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що товаром є газ вуглеводневий скраплений СПБТ; право власності на талони, поставлені постачальником покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором, переходить до покупця в день фактичної передачі талонів постачальником. Постачальник гарантує одержання покупцем та/або уповноваженим ним користувачем палива за номіналом талона на АЗС постачальника без будь-яких обмежень. З моменту переходу права власності на паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС, паливо перебуває на зберігання у постачальника. Вартість зберігання включено в ціну палива (п. 5.3. договору).

За умовами договору відповідач зобов`язався здійснювати своєчасну поставку палива та в повному обсязі у відповідності до умов договору.

Натомість, право на отримання палива було реалізоване позивачем частково у зв`язку з не забезпеченням постачальником відпуску газу по придбаним талонам на АЗС, які є партнерами відповідача. Так, не отовареними відповідачем є талони в кількості 13100 літрів на суму 167213,64 грн, зокрема, талони у кількості 30 штук номіналом 10 літрів (№21-№50) та талони у кількості 640 штук номіналом 20 літрів (№51-№30).

При цьому матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання (відпуску) позивачем оплаченого на підставі договору газу на загальну суму 167213,64 грн у кількості 13100 літрів.

Згідно п.2 ч.1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За змістом ст. 667 Цивільного кодексу України якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов`язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Як встановлено вище, позивач звертався на адресу відповідача з претензію №НХ-3/1432 від 20.03.2019 про забезпечення отоварення талонів на газ, які були придбані позивачем згідно договору №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018.

Листом №04К-2 від 04.04.2019 відповідач зобов`язався виконати свої зобов`язання перед структурним підрозділом "Служба матеріально-технічного забезпечення" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно договору та гарантував відновити відпуск газу на АЗС по талонам, які знаходяться у позивача.

Тобто, вищевказаний лист відповідача спростовує твердження останнього, викладені в апеляційній скарзіу та у відзиві на позовну заяву, щодо належного виконання ним зобов`язання за договором №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність дій відповідача щодо фактичного передання товару на АЗС постачальника та/або його партнерських АЗС на території України у визначений договором строк, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за договором поставки №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 стосовно передачі (відпуску) позивачеві оплаченого товару - газу вуглеводневого скрапленого СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) в повному обсязі, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 167213,64 грн визнаються судом апеляційної інстанції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються судом на скаржника у відповідності до статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 у справі №910/1262/20 залишити без змін.

Матеріали справи №910/1262/20 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

М.Л. Яковлєв