УХВАЛА

14 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 905/49/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Мамалуй О.О.

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро"

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Россолов В.В., Ільїн О.В., Хачатрян В.С.

від 12.08.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Агросвіт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро"

про стягнення 986922,72 грн,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро" (далі - Скаржник) звернулося до Верховного Суду зі касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2020. Скаржник додав до касаційної скарги клопотання про зупинення виконання та дії оскаржуваної постанови.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частина 7 статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у сумі 2 102 гривні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 986922,72 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року (1 051 000,00 грн).

У касаційній скарзі Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не урахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду та про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання стандартів доказування, однак, Скаржник не зазначає обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

Таким чином законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 1 статті 293 ГПК України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Отже, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №905/49/15 за касаційною скаргою Скаржника на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Суд не розглядає клопотання Скаржника про зупинення виконання та дії оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №905/49/15 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2020.

2. Надіслати копії ухвали учасникам справи.

3. Надіслати Скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

О. Мамалуй