УХВАЛА

17 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 926/2767/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної - особи підприємця Кухена Юрія Володимировича

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі

за позовом Фізичної - особи підприємця Кухена Юрія Володимировича

до Фізичної - особи підприємця Шевцова Ігоря Володимировича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок Головний"

про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2020 Фізична - особа підприємець Кухен Юрій Володимирович (далі - ФОП Кухен Ю. В.) звернувся з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у цій справі.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

За положенням частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У поданій касаційній скарзі ФОП Кухен Ю. В. посилається на те, що прийняті у справі оскаржувані судові рішення є необґрунтованими та незаконними, ухваленими з неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

Також скаржник вказав, що суд апеляційної інстанції в постанові застосував норми права без посилання на висновки щодо їх застосування в подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду, що є підставою для касаційного оскарження судових рішень.

Втім, скаржник не наводить висновків із посиланням на конкретні судові рішення, які не враховані судами попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних судових рішень, не зазначає суті порушення або неправильного застосування судами конкретних норм матеріального права з обґрунтуванням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, отже касаційна скарга в цій частині не відповідає вимогам частини другої статті 287, абзацу 2 частини другої статті 290 ГПК України.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної - особи підприємця Кухена Юрія Володимировича на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 у справі №926/2767/19 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 02.10.2020.

Суддя К. М. Пільков