РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2020Справа № 910/9731/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 120.694,20 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

07.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 120.694,20 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що відповідно до технічних умов позивачем було завантажено у вагони вугілля кам`яне та передано вказаний вантаж для перевезення відповідачу, одержувач вантажу Зміївська ТЕЦ ПАТ «Центренерго». Проте, на станції Лиман Південної залізниці була виявлена нестача вантажу у вагонах № № 59955237, 62468954, 55328157, 53529970, 62610563, 61606745, 62111109, 61013926, 62522446, 56132012, 56035710, 63485924, 56384654, 60352937, 52832615, 61928677 у загальній кількості 52648 кг, внаслідок чого позивачу були спричинені збитки, які зобов`язаний відшкодувати відповідач, як перевізник.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9731/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 15.07.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 168 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, яка згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 14.07.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 15.07.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 22.07.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 168, а отже відповідач мав подати відзив на позов у строк до 06.08.2020 включно.

12.08.2020 (під час перебування судді у відпустці) від відповідача до суду надійшло клопотання про встановлення додаткового строку для подачі відзиву на позовну заяву та доказів по справі, яке судом розцінено, як заява, подана у відповідності до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, про продовження Акціонерному товариству «Українська залізниця» процесуального строку для надання відзиву на позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9731/20 від 25.08.2020 відмовлено відповідачу у продовжені встановленого судом процесуального строку на подання відзиву на позов. В даній ухвалі суд відзначив, що у відповідності до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України відповідач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі відзиву подавши відзив до відповідної заяви.

27.08.2020 від відповідача на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, який у паперовому вигляді надійшов до суду засобами поштового зв`язку Укрпошти 31.08.2020. У відзиві відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що в підтвердження своїх позовних вимог в частині вартості вантажу позивачем до позовної заяви додані довідки вантажовідправника з зазначенням вартості 1 тони вантажу, які підписані неналежними особами, а відтак не можуть прийматися за належний доказ у справі. Позивачем не надано суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника та не доведено наявність у нього шкоди.

14.09.2020 від відповідача до суду надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Суд розглянувши заяву відповідача на підставі ст. 119 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе поновити відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»,як вантажовідправник, відправило зі станції Добропільє Донецької залізниці на станцію Лиман Південної залізниці вагони з вантажем - вугілля кам`яне марки г-газовий на адресу Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго», зокрема

вагон № 59955237 за накладною № 53483004,

вагон № 62468954 за накладною № 53483004,

вагон № 55328157 за накладною № 53478376,

вагон № 53529970 за накладною № 53372686,

вагон № 62610563 за накладною № 53380242,

вагон № 61606745 за накладною № 53419511,

вагон № 62111109 за накладною № 53419511,

вагон № 61013926 за накладною № 53419537,

вагон № 62522446 за накладною № 53419537,

вагон № 56132012 за накладною № 53434304,

вагон № 56035710 за накладною № 53435749,

вагон № 63485924 за накладною № 53455937,

вагон № 56384654 за накладною № 53448270,

вагон № 52832615 за накладною № 53448072,

вагон № 60352937 за накладною № 53448072,

вагон № 61928677 за накладною № 53448072.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що на станціях напрямку Лиман Південної залізниці, Словянськ, Покровськ Донецької залізниці та Синельникове Придніпровської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладних та є меншою, тому відповідач має відшкодувати збитки у вигляді вартості втраченого вантажу в сумі 120.694,20 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно частини 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, п. 22 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (надалі - Статут), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при відправленні вантажу зазначив наступне

згідно накладної № 53483004 вантаж у вагоні № 59955237 складає 69600 кг,

згідно накладної № 53483004 вантаж у вагоні № 62468954 складає 69800 кг,

згідно накладної № 53478376 вантаж у вагоні № 55328157 складає 69600 кг,

згідно накладної № 53372686 вантаж у вагоні № 53529970 складає 68400 кг,

згідно накладної № 53380242 вантаж у вагоні № 62610563 складає 69500 кг,

згідно накладної № 53419511 вантаж у вагоні № 61606745 складає 68600 кг,

згідно накладної № 53419511 вантаж у вагоні № 62111109 складає 68800 кг,

згідно накладної № 53419537 вантаж у вагоні № 61013926 складає 69000 кг,

згідно накладної № 53419537 вантаж у вагоні № 62522446 складає 68200 кг,

згідно накладної № 53434304 вантаж у вагоні № 56132012 складає 69900 кг,

згідно накладної № 53435749 вантаж у вагоні № 56035710 складає 67500 кг,

згідно накладної № 53455937 вантаж у вагоні № 63485924 складає 69600 кг,

згідно накладної № 53448270 вантаж у вагоні № 56384654 складає 67900 кг,

згідно накладної № 53448072 вантаж у вагоні № 52832615 складає 69400 кг,

згідно накладної № 53448072 вантаж у вагоні № 60352937 складає 69500 кг,

згідно накладної № 53448072 вантаж у вагоні № 61928677 складає 69900 кг.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Доказів того, що залізницею при прийняті вантажу до відправлення було перевірено правильність відомостей в накладних №№ 53483004, 53483004, 53478376, 53372686, 53380242, 53419511, 53419511, 53419537, 53419537, 53434304, 53435749, 53455937, 53448270, 53448072, 53448072, № 53448072 щодо фактичної маси вантажу у вагонах № 59955237, 62468954, 55328157, 53529970, 62610563, 61606745, 62111109, 61013926, 62522446, 56132012, 56035710, 63485924, 56384654, 60352937, 52832615, 61928677 та встановлено її невідповідність не подано.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до п. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин як невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Як свідчать матеріали справи, на станціях Лиман Південної залізниці, Словянськ, Покровськ Донецької залізниці та Синельникове Придніпровської залізниці у зазначених вагонах виявлено недостачу вантажу, про що складено наступні комерційні акти.

У комерційному акті № 44002/23 від 28.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 59955237 за накладною № 53483004 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 3120 кг.

У комерційному акті № 444002/25 від 28.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 62468954 за накладною № 53483004 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 5020 кг.

У комерційному акті № 444002/24 від 28.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 55328157 за накладною № 53478376 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 4070 кг.

У комерційному акті № 492006/36/18 від 19.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 53529970 за накладною № 53372686 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 1000 кг.

У комерційному акті № 444002/9 від 20.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 62610563 за накладною № 53380242 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 3620 кг.

У комерційному акті № 444002/10 від 23.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 61606745 за накладною № 53419511 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 2570 кг.

У комерційному акті № 444002/10 від 23.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 62111109 за накладною № 53419511 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 3160 кг.

У комерційному акті № 444002/11 від 23.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 61013926 за накладною № 53419537 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 3070 кг.

У комерційному акті № 444002/11 від 23.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 62522446 за накладною № 53419537 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 6800 кг.

У комерційному акті № 444002/12 від 24.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 56132012 за накладною № 53434304 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 5080 кг.

У комерційному акті № 444002/15 від 25.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 56035710 за накладною № 53435749 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 2580 кг.

У комерційному акті № 482004/27/21 від 25.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 63485924 за накладною № 53455937 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа 8550 кг.

У комерційному акті № 444002/19 від 25.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 56384654 за накладною № 53448270 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 4560 кг.

У комерційному акті № 453603/27/32 від 26.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 52832615 за накладною № 53448072 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 4500 кг.

У комерційному акті № 453603/26/31 від 26.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 60352937 за накладною № 53448072 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 3300 кг.

У комерційному акті № 453603/28/33 від 26.01.2020 зазначено, що при комерційному огляді по прибутті вагону № 61928677 за накладною № 53448072 при перевірці маси вантажу виявлено менше документа на 2700 кг.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема мінеральне паливо.

Згідно ст. 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість 1 тони вантажу у вагонах №№ 59955237, 55328157, 62468954 відповідно до довідки № 11/624 від 24.04.2020 складає 2.113,13 грн.

Вартість 1 тони вантажу у вагонах №№ 61606745, 62111109, 61013926, 62522446 відповідно до довідки № 11/642 від 24.04.2020 складає 2.398,84 грн.

Вартість 1 тони вантажу у вагонах №№ 63485924, 56384654, 60352937, 52832615, 61928677 відповідно до довідки № 11/623 від 24.04.2020 складає 2.339,03 грн.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні № 53529970 відповідно до довідки № 11/640 від 24.04.2020 складає 2.242,67 грн.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні № 56132012 відповідно до довідки № 11/621 від 24.04.2020 складає 2.174,29 грн.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні № 56035710 відповідно до довідки № 11/621 від 24.04.2020 складає 2.291,18 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 59955237 складає 696 кг (69600 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 3120 кг - 696 кг (сума норми природної втрати) = 2424 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 5.123,23 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 62468954 складає 698 кг (69800 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 5020 кг - 698 кг (сума норми природної втрати) = 4322 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 9.132,95 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 55328157 складає 696 кг (69600 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 4070 кг - 696 кг (сума норми природної втрати) = 3374 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 7.129,70 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 53529970 складає 684 кг (68400 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 1000 кг - 684 кг (сума норми природної втрати) = 316 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 708,68 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 62610563 складає 695 кг (69500 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 3620 кг - 695 кг (сума норми природної втрати) = 2925 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 6.751,25 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 61606745 складає 686 кг (68600 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 2570 кг - 686 кг (сума норми природної втрати) = 1884 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 4.519,41 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 62111109 складає 688 кг (68800 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 3160 кг - 688 кг (сума норми природної втрати) = 2472 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 5.929,93 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 61013926 складає 690 кг (69000 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 3070 кг - 690 кг (сума норми природної втрати) = 2380 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 5.709,24 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 62522446 складає 682 кг (68200 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 6800 кг - 682 кг (сума норми природної втрати) = 6118 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 14.676,10 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 56132012 складає 699 кг (69900 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 5080 кг - 699 кг (сума норми природної втрати) = 4381 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 9.525,56 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 56035710 складає 675 кг (67500 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 2580 кг - 675 кг (сума норми природної втрати) = 1905 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 4.364,70 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 63485924 складає 696 кг (69600 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 8550 кг - 696 кг (сума норми природної втрати) = 7854 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 18.370,74 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 56384654 складає 679 кг (67900 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 4560 кг - 679 кг (сума норми природної втрати) = 3881кг, отже вартість втраченого вантажу становить 9.077,78 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 60352937 складає 695 кг (69500 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 3300 кг - 695 кг (сума норми природної втрати) = 2605 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 6.093,17 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 52832615 складає 694 кг (69400 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 4500 кг - 694 кг (сума норми природної втрати) = 3806 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 8.902,35 грн.

Сума норми природної втрати та граничного розходження від маси вантажу у вагоні № 61928677 складає 699 кг (69900 кг * 1%), а кількість фактичної недостачі становить 2700 кг - 699 кг (сума норми природної втрати) = 2001 кг, отже вартість втраченого вантажу становить 4.680,40 грн.

Загальний розмір недостачі (вартості втраченого вантажу) складає: 120.694,20 грн.

Статтею 130 Статуту (п. б) визначено, що у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Згідно зі ст. 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладених №№ 53483004, 53483004, 53478376, 53372686, 53380242, 53419511, 53419511, 53419537, 53419537, 53434304, 53435749, 53455937, 53448270, 53448072, 53448072, № 53448072 за підписом директора та головного бухгалтера Зміївської ТЕС» право на пред`явлення позову передано ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ».

Слід зазначити, що предметом розгляду даної справи є вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у зв`язку із незбереженням останнім вантажу при перевезенні, що відповідачем не заперечено, тоді як здійснення оплати за поставку спірного вантажу не входить до предмету доказування у даній справі.

Відповідно до п. 2.7 роз`яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред1явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Посилання відповідача на те, що позивачем не доведено понесення збитків, оскільки не подано доказів сплати вантажу не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки понесення позивачем збитків полягає у втраті його майна, і така втрата підтверджена наявними матеріалами справи.

Твердження відповідача про те, що довідки про вартість вантажу підписані неналежними особами не підтверджено належними засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) 120.694 (сто двадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн 20 коп. збитків, 2.102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова