СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. Справа № 917/682/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Зубченко І.В. (доповідач), Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Склярук С.І.
за участю представників:
від позивачаВізіренко Ж.С., довіреність №0001000/8069-20 від 01.04.2020р., свідоцтво ЗП 002086 від 12.03.2019р.
від відповідачане з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ (вх.№1669 П/1 від 10.07.2020р.)
на ухвалу господарського суду Полтавської області
постановлену23.06.2020р. у м.Полтаві
проповернення позовної заяви
у справі№917/682/20 (суддя Пушко І.І.)
за позовомАкціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «КрАЗ Лізинг», м.Кременчук Полтавської області

прозобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.06.2020р. у справі №917/682/20 повернуто позовну заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України, м.Київ, (вих.№075-23/646 від 21.04.2020р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю КрАЗ Лізинг, м.Кременчук Полтавської області, про зобов`язання вчинити дії. При винесенні ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі від 29.04.2020р. недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, зокрема сплачено судовий збір не у повному обсязі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.06.2020р. у справі №917/682/20 і передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

При цьому скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права з наступних підстав:

- постановляючи ухвалу від 29.04.2020р. про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції не зазначив суму судового збору, яку повинен був сплатити позивач, що свідчить про порушення судом ч.5 ст.13 та ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

- постановляючи ухвалу від 23.06.2020р. про повернення позовної заяви, за відсутності зазначення в ухвалі від 29.04.2020р. чітко визначеної суми судового збору, яку необхідно сплатити позивачу, суд першої інстанції позбавив позивача законних сподівань на судовий розгляд його позовної заяви та належний захист його прав та інтересів у силу специфіки предмету позову (враховуючи строки, зазначені у ч.ч.3, 5 ст.112 Цивільного кодексу України).

Для розгляду справи відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Дучал Н.М., судді Склярук О.І., Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2020р. відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, встановлено строк до 03.08.2020р. для подання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу, зобов`язано позивача у строк до 03.08.2020р. надати до суду оригінал позовної заяви №075-23/646 від 21.04.2020р. з доданими до неї документами, призначено розгляд справи на 13.08.2020р. о 10:30год.

На поштову адресу суду апеляційної інстанції 30.07.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від позивача, на виконання вимог ухвали суду від 15.07.2020р., надійшов лист, до якого додано оригінал позовної заяви.

Відповідач своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді доповідача Дучал Н.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.08.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

У судовому засіданні 13.08.2020р. представник позивача наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З метою повного та всебічного дослідження матеріалів справи в їх сукупності, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про оголошення перерви в судовому засіданні до 09.09.2020р. о 12:00год.

У судовому засіданні 09.09.2020р. представник позивача підтримав позицію, викладену в попередньому судовому засіданні. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточних, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р. та інші).

Відповідно до ч.2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст.120, ст.202, ст.270, ч.2 ст.273 ГПК України, визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 09.09.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача у судових засіданнях 13.08.2020р. та 09.09.2020р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.04.2020р. залишено без руху позовну заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України». При цьому за змістом ухвали зазначено, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ГПК України щодо подання позовних заяв, викладених в п.2 ч.1 ст.164, п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, а саме:

- у позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору в установленому розмірі;

- в позовній заяві не зазначені обставини, які б свідчили про виникнення у відповідача зобов`язання щодо включення до проміжного ліквідаційного балансу відомостей про майно, яке є предметом договорів застави №75108Z20 від 31.05.2008р. та №75110Z18 від 10.12.2010р., настання строку виконання такого зобов`язання, ініціювання позивачем звернення стягнення на предмет застави в порядку, визначеному ст.27 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, відсутнє посилання на докази, які б свідчили про фактичне порушення прав позивача, на захист яких спрямована відповідна вимога (зокрема, доказ невиконання відповідачем вимоги обтяжувача в порядку, визначеному ст.28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень) також на момент подання позову.

За висновками суду першої інстанції, згідно з ч.1 ст.174 ГПК України вказане є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Згідно резолютивної частини ухвали місцевого господарського суду від 29.04.2020р. постановлено усунути недоліки позовної заяви шляхом подання доповнень до позовної заяви та доказів їх направлення на адресу відповідача. Встановлено строк для усунення недоліків не пізніше 10 днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України. Роз`яснено позивачу, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

19.06.2020р. позивач, на виконання вимог ухвали суду від 29.04.2020р., направив на адресу суду першої інстанції супровідний лист, до якого додано, зокрема, доповнення до позовної заяви з додатками №075-23/944 від 17.06.2020р., оригінал платіжного доручення №680897 від 28.04.2020р. про сплату судового збору на суму 2.102,00грн., підтвердження направлення доповнення до заяви відповідачу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з урахуванням зазначеного листа та доданих до нього документів, господарський суд Полтавської області дійшов висновку про її повернення позивачу, з огляду на наступне. У позовній заяві позивач заявив дві вимоги немайнового характеру, а саме:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю КрАЗ Лізинг в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України у розмірі 8.313.052,65грн.;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю КрАЗ Лізинг в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу відомості про майно, яке є предметом застави за договором застави №75108Z20, посвідченого Кушніренко О.Г., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 31.05.2008р. за №1722, та договором застави №75110Z18 від 10.12.2010р.

З посиланням на абз.2 ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір, місцевий господарський суд зауважив, що у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Розмір ставки судового збору за розгляд господарським судом позовної заяви немайнового характеру встановлений в п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір та становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2.102,00грн.).

У свою чергу, згідно висновків господарського суду Полтавської області, оскільки до доповнень до позовної заяви позивач долучив платіжне доручення про сплату 2.102,00грн., тобто сплатив судовий збір лише за розгляд однієї вимоги немайнового характеру, позовна заява у відповідності до ч.4 ст.174 ГПК України підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду від 23.06.2020р. про повернення Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» позовної заяви у зв`язку з не усуненням останнім недоліків позовної заяви, визначених ухвалою суду від 29.04.2020р.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У свою чергу, ухвала господарського суду Полтавської області від 29.04.2020р. (її мотивувальна та резолютивна частини) не містить зазначення суми судового збору, яку необхідно сплатити Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України», що суперечить вимогам ч.2 ст.174 ГПК України та п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, якою унормовано, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України. Мотивувальна частина названої ухвали містить лише посилання на те, що до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору в установленому розмірі. Більше того, у резолютивній частині ухвали зазначено про необхідність надання позивачем лише доповнень до позовної заяви і не зазначено про необхідність надання доказів сплати судового збору.

Згідно із ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки суд першої інстанції не зазначив в ухвалі від 29.04.2020р. про залишення позовної заяви без руху точної суми судового збору, яку необхідно сплатити позивачу, судом першої інстанції в ухвалі від 23.06.2020р. (винесеної з огляду на не усунення позивачем зазначених в ухвалі від 29.04.2020р. недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору) здійснено помилковий висновок про недотримання заявником вимог ст.174 ГПК України та передчасно повернуто позовну заяву.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи, зазначене вище є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Полтавської області від 23.06.2020р.

Згідно з ч.3 ст.271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції, зокрема, ухвали про повернення позовної заяви у справі, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. Отже, справа №917/682/20 підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п.4 ч.1 ст.282 ГПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень п.14 ст.129 ГПК України, оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційною інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ, на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.06.2020р. у справі №917/682/20 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.06.2020р. у справі №917/682/20 скасувати.

Справу №917/682/20 передати на розгляд господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 09.09.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 11.09.2020р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота