ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Харків Справа № 913/371/20
Провадження № 3/913/371/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Пати А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська будівельна компанія", м. Алчевськ Луганської області
про стягнення 1 901 410 грн 48 коп.
в присутності представників учасників справи:
від позивача Захаров П.В. адвокат, ордер серії ПТ № 157324 від 22.06.2020;
від відповідача представник не прибув.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська будівельна компанія" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 1 434 999 грн 01 коп., пені в сумі 338 310 грн 06 коп., 3% річних в сумі 59 370 грн 41 коп., інфляційних втрат в сумі 68 731 грн 00 коп., всього 1 901 410 грн 48 коп.
На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу від 25.09.2019 № 5/09-19 позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 5 287 000 грн 00 коп. Проте, загальна сума попередньої оплати за договором складає 3 852 000 грн 99 коп. Сума надмірно сплачених грошових коштів становить 1 434 999 грн 01 коп., які підлягають стягненню на підставі ст.ст. 1212, 1214 ЦК України. Крім того, за умовами договору товар мав бути поставлений до 31.01.2020, проте товар у встановлений договором строк не поставлений. Відповідно до п. 6.1 договору за порушення строку поставки товару на суму 4 788 147 грн 99 коп. позивач нарахував пеню в сумі 338 310 грн 06 коп., а відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 59 370 грн 41 коп. та інфляційні втрати в сумі 68 731 грн 00 коп., розраховані виходячи із загальної суми в розмірі 5 287 000 грн 00 коп., яка складається з суми безпідставно одержаних коштів в розмірі 1 434 999 грн 01 коп. та суми передоплати, передбаченої за Специфікаціями від 25.09.2019 № 1 та від 05.12.2019 № 2, в загальному розмірі 3 852 000 грн 99 коп.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 30.06.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 07.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/371/20, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до розгляду в підготовчому провадженні на 04.08.2020. Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а також запропоновано позивачу надати докази здійсненої 08.10.2019 передоплати в розмірі 500 000 грн 00 коп.
Позивачем у справі Товариством з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг" за супровідним листом від "13.06.2020" № б/н надано докази всіх здійснених попередніх оплат за договором купівлі-продажу від 25.09.2019 № 5/09-19 на загальну суму 5 287 000 грн 00 коп.
У судове засідання 04.08.2020 прибув представник позивача.
Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).
Відповідно до підпункту 21 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".
За приписами ст. 11 Закону України від 12.08.2014 № 1632-VII "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Інформація про дату, час і місце судового засідання була розміщена на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі "Інше/Повідомлення для сторін, які знаходяться у зоні проведення антитерористичної операції") офіційного веб-порталу "Судова влада України" в мережі Інтернет (lg.arbitr.gov.ua), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду в цій справі.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином був повідомлений про розгляд цієї справи, проте відзив на позов не надав, правом на участь у судовому засіданні 04.08.2020 не скористався.
Ухвалою суду від 04.08.2020 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому провадженні на 25.08.2020. Вказаною ухвалою встановлено строк для подання відзиву відповідачем та відповіді на відзив позивачем.
У судове засідання 25.08.2020 прибув представник позивача.
Відповідач відзив не надав, правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду в цій справі.
Ухвалою суду від 25.08.2020 закрито підготовче провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 07.09.2020.
У судове засідання прибув представник позивача.
Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду в цій справі.
Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, про дату, час та місце розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
25.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська будівельна компанія" укладено договір купівлі-продажу № 5/09-19 (аркуші справи 15-18).
Відповідно до п. 1.1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська будівельна компанія" відповідач у справі, продавець за договором, зобов`язалось передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг" позивача у справі, покупця за договором, конструкції алюмінієві та блоки віконні та дверні із ПВХ (далі за текстом товар), а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар на умовах, визначених цим договором.
Найменування, кількість, ціна, порядок, строки і місце поставки товару зазначаються у Специфікаціях, які підписуються сторонами і є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).
Пунктом 2.1 договору врегульовано, що загальна вартість цього договору становить 4 788 150 грн 00 коп. та складається з сум усіх Специфікацій до цього договору. Ціна за одиницю товару зазначається у Специфікаціях (п. 2.2 договору). Порядок та строки оплати зазначаються у відповідній Специфікації (п. 2.3 договору). Оплата за товар здійснюється у гривні України на підставі рахунку виставленого продавцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок, зазначений в реквізитах продавця (п. 2.4 договору). Датою оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця (п. 2.5 договору).
У відповідності до п. 3.1 договору поставка товару здійснюється партіями відповідно до підписаних сторонами Специфікацій. Строк і місце поставки товару зазначаються в Специфікаціях (п. 3.2 договору). Поставка товару здійснюється на умовах СРТ "місце поставки" згідно Інкотермс в редакції 2010 року з урахуванням особливостей внутрішньодержавних поставок (п. 3.3 договору). Доставка (перевезення) товару до місця поставки, зазначеного у Специфікаціях, а також навантаження/вивантаження на транспортний засіб здійснюються силами та за рахунок продавця. Вартість доставки (перевезення), навантаження/розвантаження включено до ціни товару (п. 3.4 договору). Право власності на товар переходить до покупця з моменту приймання товару в місці поставки. Покупець зобов`язується забезпечити приймання товару в місці поставки уповноваженою особою покупця з обов`язковим підписанням накладної (п. 3.5 договору). Датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної уповноваженою особою покупця (п. 3.8 договору).
Розділом 6 договору передбачена відповідальність сторін. Зокрема, п. 6.1 договору передбачено, що за порушення строку поставки, зазначеного у Специфікації, продавець виплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення прострочення, від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки.
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.06.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.1 договору).
Договір підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг" Булік Валентиною Анатоліївною і директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська будівельна компанія" Ірклієвським Сергієм Володимировичем та скріплено відповідними печатками.
Позивачем на виконання умов договору здійснено попередню оплату в загальній сумі 5 287 000 грн 00 коп. за платіжними дорученнями:
- від 25.09.2019 № 1603629 на суму 800 000 грн 00 коп.;
- від 08.10.2019 № 1603668 на суму 500 000 грн 00 коп.;
- від 08.10.2019 № 1603669 на суму 100 000 грн 00 коп.;
- від 29.10.2019 № 1603744 на суму 1 000 000 грн 00 коп.;
- від 09.12.2019 № 1603886 на суму 1 452 000 грн 00 коп.;
- від 27.01.2020 № 1604052 на суму 200 000 грн 00 коп.;
- від 29.01.2020 № 1604062 на суму 225 000 грн 00 коп.;
- від 28.02.2020 № 1604174 на суму 350 000 грн 00 коп.;
- від 03.03.2020 № 1604178 на суму 160 000 грн 00 коп.;
- від 13.03.2020 № 1604207 на суму 500 000 грн 00 коп. (аркуші справи 59-68).
Проте, розмір попередньої оплати за договором складає 3 852 000 грн 99 коп., сума надмірно сплачених коштів склала 1 434 999 грн 01 коп.
Крім того, відповідач у встановлений договором строк до 31.01.2020 товар позивачу не поставив.
У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару, позивачем на підставі положень п. 6.1 договору за порушення строку поставки товару на суму 4 788 147 грн 99 коп., який мав бути поставлений до 31.01.2020, нарахована пеня в сумі 338 310 грн 06 коп. за період з 01.02.2020 по 16.06.2020.
Також, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 5 287 000 грн 00 коп. (3 852 000 грн 99 коп. здійснена позивачем попередня оплата, 1 434 999 грн 01 коп. безпідставно одержані відповідачем грошові кошти) нараховані 3% річних в загальній сумі 59 370 грн 41 коп. за період з 01.02.2020 по 16.06.2020 та інфляційні втрати в загальній сумі 68 731 грн 00 коп. за період з лютого по квітень 2020 року.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.
У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Договір від 25.09.2019 № 5/09-19, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.
Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 ЦК України.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За правилами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Враховуючи положення договору купівлі-продажу від 25.09.2019 № 5/09-19 позивач здійснив попередню оплати за товар в сумі 5 287 000 грн 00 коп., в той час як загальний розмір попередньої оплати за Специфікаціями від 25.09.2019 № 1 та від 05.12.2019 № 2 складав 3 852 000 грн 99 коп. Розмір надмірно сплачений коштів складає 1 434 999 грн 01 коп., які позивач просить стягнути на підставі ст. 1212 ЦК України.
Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до ст. 1212 ЦК України.
Згідно з положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстав означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Наявність певної правової підстави для набуття особою майна виключає застосування до неї положень ст. 1212 ЦК України, якщо згадана підстава продовжує існувати.
Зокрема, з огляду на положення ст.ст. 11, 202, 509, 626 ЦК України достатньою підставою для набуття (збереження) майна може бути укладений між відповідними особами договір. Отож набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.
З огляду на викладене, чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною підставою набуття майна (отримання грошових коштів), що виключає можливість застосування до відповідних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України.
Водночас суд звертає увагу, що сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Водночас сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором чи договорами, зокрема переплата понад визначену в договорі суму, не може бути визнана такою, що здійснена на підставі відповідного договору.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 920/169/18.
Уклавши 25.09.2019 договір купівлі-продажу № 5/09-19, сторони узгодили розмір попередньої оплати, який необхідно перерахувати покупцем на рахунок продавця. Тобто сторони обумовили виникнення у позивача зобов`язання з попередньої оплати за товар за договором від 25.09.2019.
Однак на підставі наданих позивачем у даній справі доказів встановлено, що позивачем надмірно перераховано грошові кошти в розмірі 1 434 999 грн 01 коп.
Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів наявності правових підстав набуття відповідачем грошових коштів в сумі 1 434 999 грн 01 коп., які позивач перерахував на його користь.
Враховуючи приписи ст. 1212 ЦК України сплачені грошові кошти, понад визначену в договорі купівлі-продажу від 25.09.2019 № 5/09-19 суму, підлягають поверненню відповідачем на користь позивача в розмірі 1 434 999 грн 01 коп.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.
Частиною 2 ст. 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.
Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Умовами п. 6.1 договору передбачено, що за порушення строку поставки, зазначеного у Специфікації, продавець виплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення прострочення, від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки.
З огляду на те, що факт порушення відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної поставки товару є доведеним, тобто мало місце порушення відповідачем строку поставки товару, та враховуючи те, що у договорі передбачено право позивача на нарахування пені як заходу відповідальності продавця за порушення строків виконання зобов`язань, позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими.
Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 338 310 грн 06 коп. за 137 днів прострочення поставки товару на суму 4 788 147 грн 99 коп. за період з 01.02.2020 по 16.06.2020.
Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені (аркуш справи 21), суд приходить до висновку, що він зроблений вірно, не суперечить умовам договору та чинному законодавству, тому позовна вимоги про стягнення пені в сумі 338 310 грн 06 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України входить до розділу I "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Тобто, дія ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України.
Позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 5 287 000 грн 00 коп. (3 852 000 грн 99 коп. здійснена позивачем попередня оплата, 1 434 999 грн 01 коп. безпідставно одержані відповідачем грошові кошти) нараховані 3% річних в загальній сумі 59 370 грн 41 коп. за період з 01.02.2020 по 16.06.2020 та інфляційні втрати в загальній сумі 68 731 грн 00 коп. за період з лютого по квітень 2020 року.
Перевіривши зроблений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (аркуші справи 22-23), судом встановлено, що він є арифметично правильним та не суперечить чинному законодавству, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими і підлягають задоволенню в заявленій сумі.
Всього підлягає стягненню 1 901 410 грн 48 коп., у тому числі: 1 434 999 грн 01 коп. безпідставно одержані грошові кошти, 338 310 грн 06 коп. пеня, 59 370 грн 41 коп. 3% річних, 68 731 грн 00 коп. інфляційні втрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача в сумі 28 521 грн. 16 коп.
Щодо витрат позивача на правову допомогу, то суд зазначає наступне.
Позивачем до позовної заяви доданий попередній розрахунок вартості витрат на правничу допомогу в загальній сумі 47 230 грн 00 коп.
При цьому, у прохальній частині позовної заяви позивач не просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат.
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Станом на день прийняття рішення, позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, тому судом не розглядається та не вирішується питання щодо розподілу витрат позивача на правову допомогу.
У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніен Кепітел Білдинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноукраїнська будівельна компанія" про стягнення 1 901 410 грн 48 коп. задовольнити в повному обсязі.
3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

4.Повне рішення складено 10.09.2020.

Суддя А.В. Секірський