ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2020 р. Справа№ 927/491/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" на рішення Господарського суду Чернігівської області (суддя Шморгун В.В.) від 19.12.2019 (повний текст складено 28.12.2019) у справі №927/491/19

за позовом Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС"

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 253229,67 грн,-

за участю представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури (далі також - прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації (далі також - Відділ освіти) до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» (далі також - товариство), про:

визнання недійсною додаткової угоди №2 від 05.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладеної між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»;

визнання недійсною додаткової угоди №3 від 17.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладеної між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»;

визнання недійсною додаткової угоди №4 від 25.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладеної між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»;

визнання недійсною додаткової угоди №5 від 16.10.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладеної між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС»;

стягнення 253 229,67 грн збитків у вигляді надмірно сплачених позивачем грошових коштів.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19 позов задоволено повністю. Визнано недійсною додаткову угоду №2 від 05.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС». Визнано недійсною додаткову угоду №3 від 17.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС». Визнано недійсною додаткову угоду №4 від 25.09.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС». Визнано недійсною додаткову угоду №5 від 16.10.2018 до договору на постачання природного газу від 02.08.2018 №621(18)Б, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» на користь Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації кошти у розмірі 253 229,67 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових підстав для визнання спірних додаткових угод недійсними з посиланням на приписи статей 203, 215 Цивільного кодексу України як таких, що укладені з порушенням частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», з огляду на встановлені судом обставини реального коливання цін на товар на рівні значно нижчому, ніж погоджено сторонами у спірних додаткових угодах.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «АС» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19; прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог; вирішити питання щодо розподілу судових витрат за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою, ТОВ «АС» вказує на неправильне визначення місцевим судом рівня коливання цін на ринку газу та доводить, що під час внесення відповідних змін до договору поставки природного газу від 02.08.2018 ним надано належні докази наявності коливання рівня цін на товар, що є предметом договору, а саме, експертні висновки Чернігівської торгово-промислової палати. Цими висновками підтверджується наявність коливання цін на рівні значно вижчому, ніж погоджені сторонами 10%. Таке збільшення істотної умови договору відповідає приписам частини четверної статті 36 Закону України «Про державні закупівлі».

Серед іншого, заявник апеляційної скарги наголошує на тому, що оскільки прокурор обґрунтовує наявність підстав для звернення із цим позовом порушенням інтересів держави, то у такому випадку ним має бути доведено наявність підстав для визнання оскаржуваних правочинів недійсними у розрізі статті 238 Цивільного кодексу України та статті 207 Господарського кодексу України. Прокурором таких підстав не наведено взагалі, а місцевим судом безпідставно ці норми не застосовано до спірних правовідносин.

ТОВ «АС» також вказує на безпідставності висновків суду першої інстанції в частині відмови у залученні Міністерства економічного органу та торгівлі, Державної аудиторської служби, Державної фінансової інспекції України до участі у справі у якості органів уповноваженого здійснювати представництво інтересів держави у такій категорії справ. На переконання товариства, саме один із цих органів є належним позивачем у справі, що переглядається. Натомість, прокурором не доведено, а судом першої інстанції не перевірено у чому саме полягає завідомо суперечна інтересам держави мета укладення спірних додаткових угод, як і обґрунтованість обрання прокурором Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації у якості позивача.

Більше того, за висновком ТОВ «АС», оскільки прокурором недоведено, що уповноважений орган, в інтересах якого він звернувся із позовом не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держав, а також за умов, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у виключних випадках, прямо передбачених законом та не може бути альтернативним суб`єктом звернення до суду та замінювати відповідний уповноважений законом на захист інтересів держави орган, то у справі, що розглядається у прокурора відсутні законні підстави для захисту інтересів держави у суді. Відтак, наявні передбачені частиною першою статті 226 Господарського процесуального кодексу України підстави для залишення позову без розгляду як такого, що поданий особою за відсутності у неї процесуальної правоздатності.

До Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача, у якому Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської РДА наголошує на відсутності у прокурора повноважень з перевірки дотримання сторонами законодавства про публічні закупівлі в частині як укладення основного договору, так і щодо додаткових угод, які, за позицією позивача, укладені відповідно до вимог закону. Зауважує, що висновки суду першої інстанції про недійсність додаткових угод не відповідають обставинам справи, оскільки судом серед іншого, встановлено наявність коливання цін на газ, та те, що сторони встановили максимальну 10% ставку узгоджується з частиною 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Судом безпідставно взято до уваги лише докази прокурора та не надано належної юридичної оцінки доказам товариства, у тому числі висновкам експертів торгово-промислової палати щодо наявності коливання цін на газ. Судом також залишено поза увагою і те, що у позивача немає жодних претензій тощо.

Крім цього, судом залишено положення статті 627 Цивільного кодексу України, якими визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, а також статтю 12 Закону України «Про ринок природного газу», за якою постачання газу здійснюється за вільно встановленими цінами між постачальником та споживачем. Вказані приписи дають підстави сторонам вносити будь-які зміни до договору та погоджувати самостійно ціну або ж її збільшення у граничних розмірах, визначених законодавцем.

На переконання позивача судом першої інстанції неправильно застосовано статті 3, 17, 28, 30, 31 Закону України «Про публічні закупівлі», статтю 23 Закону України «Про прокуратуру», статті 80, 86, 210, 236 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим позивач вважає за можливе підтримати апеляційну скаргу ТОВ «АС» з вимогами про скасування прийнятого у справі рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

До Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив прокурора на апеляційну скаргу, у якому прокурор підкреслив відсутність документального підтвердження коливання цін на природний газ у відповідні часові проміжки, зокрема, від дати укладення попередньої угоди додаткової і до дати укладення наступної. Надані товариством експертні висновки не містять даних саме щодо коливання ціни на газ, а лише відображають його вартість. Зауважує, що прокурором правильно визначено орган, в інтересах якого він звернувся із позовом, а оскільки виявлені прокурором порушення нераціонального використання бюджетних коштів зокрема щодо забезпечення в осінньо-зимній період закладів освіти газом свідчать про завдання шкоди не тільки державним, а й суспільним інтересам, то, у прокурора достатньо підстав для звернення до суду із відповідним позовом.

20.01.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Смірнова Л.Г. , Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 11.02.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 04.03.2020.

Однак, 04.03.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Поляк О.І. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 судове засідання щодо розгляду справи №927/491/19 призначено на 25.03.2020.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2020, у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею - доповідачем, на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19 прийнято до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 повідомлено учасників провадження, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19 25.03.2020 не відбудеться та зазначено, що про розгляд апеляційної скарги учасників справи буде повідомлено після закінчення карантинних заходів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2020, у зв`язку з перебуванням судді Майданевич А.Г., який входить до складу колегії суддів і не є суддею - доповідачем, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19 прийнято до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2020 розгляд справи №927/491/19 призначено на 28.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 судове засідання призначене на 28.05.2020 вирішено провести з використанням системи відеоконференцзв`язку.

Ухвалою від 28.05.2020 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «АС» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 27.08.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 задоволено заяву відповідача та забезпечено йому участь у судовому засіданні 27.08.2020 в режимі відеоконференції у приміщенні Апеляційного суду Черкаської області.

В судовому засіданні 27.08.2020 оголошено перерву до 03.09.2020.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації проводилась процедура закупівлі (відкриті торги) 09120000-6 газового палива (природного газу).

Відповідно до тендерної документації предметом закупівлі природного газу для опалення загальноосвітніх навчальних закладів Чернігівського району Чернігівської області, у кількості 157 000 м3, строк поставки - жовтень-грудень 2018 року (т. 1 а.с. 88-93).

Згідно з інформацією з електронної системи публічних закупівель «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі UA-2018-06-25-000155-а) переможцем відкритих торгів є Товариство з обмеженою відповідальністю «АС» з пропозицією закупівлі 1 538 599,00 грн (т. 1 а.с. 59-68).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ «АС» є торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (т. 1 а.с. 22-24).

02.08.2018 між ТОВ «АС» (далі - Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі - Споживач) укладено договір на постачання природного газу №624(18)Б (далі - Договір) (т. 1 а.с. 29-31).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник постачає 09120000-6 Газове паливо (Природний газ) Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Місячні планові об`єми постачання газу: жовтень 26 500 м3, листопад 53 000 м3, грудень 77 500 м3, усього 157 000 м3 (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору Постачальник постачає газ Споживачеві через газові мережі по газопостачанню та газифікації (далі Газорозподільне/Газотранспортне підприємство), яке в свою чергує забезпечує розподіл/транспортування газу до пунктів призначення з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску.

Згідно з п. 4.1 Договору ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м спожитого природного газу, з урахуванням тарифів на його транспортування, становить 9799,99 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 8061,46 грн без ПДВ; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1612,29 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання повноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін і поширюється на відносини між Сторонами, що фактично склались з 02.08.2018 та діє в частині поставки газу до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків за наданий товар до їх повного виконання (п. 10.1 Договору).

Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами Сторін (п. 10.2 Договору).

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 29.08.2018 №433/26, у якому зазначає про зростання ціни на газ, що підтверджується експертними висновками Черкаської торгово-промислової палати та інформацією, розміщеною на офіційному сайті АТ «НАК «Нафтогаз», у зв`язку з чим пропонує переглянути умови Договору, де встановити нову ціну за одиницю товару на вересень 2018 року в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди. Запропонована ціна газу з 01.09.2018 становить 10767,36 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 37).

На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 29.08.2018 №433/26 додав експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-644 від 22.08.2018 та №О-649 від 23.08.2018 (т. 1 а. с. 38-39).

05.09.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено додаткову угоду №2 до Договору (далі Додаткова угода №2) (т. 1 а.с. 33), відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції:

« 4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м спожитого природного газу, з урахуванням тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС, становить 10767,36 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 8867,60 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1773,52 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 806 010,70 грн з урахуванням ПДВ.

1.4. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 74,856854 тис. куб. м, у тому числі: жовтень 26 500 м3, листопад 48,356854 м3».

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 07.09.2018 №448/7, у якому зазначає про зростання ціни на газ, що підтверджується довідкою Української енергетичної біржі та експертним висновком Черкаської торгово-промислової палати, у зв`язку з чим пропонує переглянути умови Договору, де встановити нову ціну за одиницю товару на вересень 2018 року в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди. Запропонована ціна газу з 07.09.2018 становить 11831,46 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 40).

На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 07.09.2018 №448/7 додав експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018 та довідку Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018 (т. 1 а. с. 41-43).

17.09.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено додаткову угоду №3 до Договору (далі Додаткова угода №3) (т. 1 а.с. 34), відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції:

« 4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м газу, з урахуванням тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС, становить 11831,46 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 9754,35 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1950,87 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 806 010,70 грн з урахуванням ПДВ.

1.4. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 68,124365 тис. куб. м, у тому числі: жовтень 26 500 м3, листопад 41,624365 м3».

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 12.09.2018 №454/55, у якому зазначає про зростання ціни на газ, що підтверджується експертними висновками Черкаської торгово-промислової палати, у зв`язку з чим пропонує переглянути умови Договору, де встановити нову ціну за одиницю товару на вересень 2018 року в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди. Запропонована ціна газу з 12.09.2018 становить 13001,94 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 44).

На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 12.09.2018 №454/55 додав експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-744 від 12.09.2018 та №О-745 від 12.09.2018 (т. 1 а. с. 46-47).

25.09.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено додаткову угоду №4 до Договору (далі Додаткова угода №4) (т. 1 а.с. 35), відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції:

« 4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м газу, з урахуванням тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС, становить 13001,94 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 10729,75 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 2145,95 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 806 010,70 грн з урахуванням ПДВ.

1.4. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 61,991572 тис. куб. м, у тому числі: жовтень 26 500 м3, листопад 35,491572 м3».

ТОВ «АС» направило позивачу лист від 28.09.2018 №475/52, у якому зазначає про зростання ціни на газ, що підтверджується експертними висновками Черкаської торгово-промислової палати та інформацією, розміщеною на офіційному сайті АТ «НАК «Нафтогаз», у зв`язку з чим пропонує переглянути умови Договору, де встановити нову ціну за одиницю товару на жовтень 2018 року в межах діапазону цін, що існують на ринку шляхом укладання додаткової угоди. Запропонована ціна газу з 01.10.2018 становить 14289,48 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 48).

На підтвердження зростання ціни на газ відповідач до листа від 28.09.2018 №475/52 додав експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-812 від 26.09.2018 та №О-811 від 26.09.2018 (т. 1 а. с. 49-50).

16.10.2018 між ТОВ «АС» (далі Постачальник) та Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації (далі Споживач) укладено додаткову угоду №5 до Договору (далі Додаткова угода №5) (т. 1 а.с. 36), відповідно до якої п. 4.1, 1.4 Договору викладено у такій редакції:

« 4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м газу, з урахуванням тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС, становить 14289,48 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна газу 11802,70 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 2360,54 грн; тариф на транспортування магістральними трубопроводами з урахуванням ПДВ становить 126,24 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 806 010,70 грн з урахуванням ПДВ.

1.4. Постачальник передає Споживачу газ в обсягах 56405881 тис. куб. м, у тому числі: жовтень 26 500 м3, листопад 29,905881 м3».

Відповідно до акту №1 передачі-приймання природного газу з урахуванням тарифу послуг на транспортування магістральними трубопроводами від 31.10.2018 відповідач передав, а позивач прийняв природний газ за жовтень 2018 року в обсязі 9,068 тис. куб. м на загальну суму 129 577,00 грн (т. 1 а.с. 69).

Відповідно до акту №1 передачі-приймання природного газу з урахуванням тарифу послуг на транспортування магістральними трубопроводами від 11.12.2018 відповідач передав, а позивач прийняв природний газ за листопад 2018 року в обсязі 47,337 тис. куб. м на загальну суму 676 421,11 грн (т. 1 а.с. 70).

Платіжними дорученням №4912 від 09.11.2018, від 12.11.2018, від 12.12.2018, позивач перерахував відповідачу кошти за поставлений природний газ на загальну суму 805998,11 грн (т. 1 а.с. 71-72).

Спір у справі, що розглядається виник у зв`язку з недійсністю, на думку прокурора, додаткових угод №№2-5 до договору постачання газу від 02.08.2018, оскільки під час укладання цих угод ТОВ «АС» не надано належних доказів наявності коливання ціни на природний газ, а отже, ці угоди не відповідають приписам частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Сплата Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації коштів на виконання недійсних угод, свідчить про наявність підстав для стягнення з постачальника 253 229,67 грн як таких, що надмірно сплачені.

Розглядаючи спір суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання спірних угод недійсними та стягнення надмірно сплачених коштів.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, однак, за таких мотивів.

Щодо звернення прокурора із позовом.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За правилами частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин частини 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Звертаючись до господарського суду з позовною заявою у даній справі, Прокурор послався на те, що Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, як орган місцевого самоврядування, та який у розумінні ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Однак Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, укладаючи оскаржувані додаткові угоди до договору про закупівлю, усупереч, вимог ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі, сам сприяє порушенням цим інтересів держави, тим самим не здійснює та неналежно здійснює їх захист. Укладення додаткових угод призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів. Наведене вказує на порушення економічних інтересів держави, внаслідок дій суб`єкта владних повноважень, до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері, а саме перерахування на підставі оскаржуваних угод бюджетних коштів у надмірному розмірі, чим завдано шкоду державним інтересам, що свідчить про невжиття Відділом заходів, спрямованих на захист інтересів держави, що повністю кореспондується з нормами ст. 23 ЗУ Про прокуратуру.

При цьому Відділом не вчинено належних дій щодо захисту порушеним інтересів держави у зв`язку із чим вони залишаються порушеними, а тому у Чернігівської місцевої прокуратури наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді в особі Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації.

Отже, підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень - Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, його бездіяльність з цим питань. Орган місцевого самоврядування усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Відділ своїми діями сприяє порушенням інтересів держави, а тому у розумінні ст. 53 ГПК України та ст. 23 ЗУ Про прокуратуру Відділ є органом, який не здійснює належним чином свої повноваження у даних правовідносинах.

Порушенням інтересів держави у цій справі є те, що укладенням оспорюваних додаткових угод порушено вимоги чинного законодавства, принципи максимальної ефективності та економії, недискримінації учасників, які призвели до безпідставної зміни істотних умов договору та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо витрачання бюджетних коштів. Укладені додаткові угоди призвели до протиправного фінансування видатків державного бюджету, що унеможливлює раціональне та ефективне використання державних коштів та порушує фінансово-економічні основи держави і створює загрозу інтересам держави. В даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Обґрунтовуючи звернення в інтересах Відділу освіти прокурор зауважив, що згідно Положення про Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації, затвердженого розпорядженням голови Чернігівської райдержадміністрації № 1809 від 26.11.2018, Відділ є юридичною особою, має печатку і штамп встановленого зразка, бланк зі своїм найменуванням, ідентифікаційний, самостійний баланс та рахунки в органах Державного казначейства. Може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки (п.п. 1, 2, 11 розділу І Положення).

До основних завдань та функцій Відділу відноситься: реалізація державної політики в галузі освіти на території Чернігівського району; організація матеріально-технічного забезпечення закладів освіти, у т.ч. організація їх підготовки до роботи в осінньо-зимовий період (п. 1.1, 2.28 розділу ІІ Положення). Відділ є розпорядником бюджетних коштів здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно з законодавством України (п. 1, 4 розділу ІV Положення).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф. В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява N42454/02, п.35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі):

«Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Одночасно, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 N1604(2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч.2 ст. 129 Конституції України).

Положення пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.99 N 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи N 806/1000/17).

У справі, що розглядається, Прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» порушенням, на його думку, законності у сфері публічних закупівель.

Водночас пункт третій частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Вирішуючи питання можливості здійснення прокурором захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, а також надаючи оцінку доводам позивача та ТОВ «АС» щодо наявності у прокурора правових підстав для звернення із цим позовом та визначення ним у якості позивача саме Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської РДА колегія суддів враховує позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як підтверджується матеріалами справи, прокурор протягом квітня-травня 2019 року листувався з Відділом освіти щодо проведення прокуратурою перевірки дотримання сторонами процедури закупівель під час укладення оскаржуваних додаткових угод.

11.06.2019 Заступник прокурора Чернігівської місцевої прокуратури направив повідомлення Відділу освіти у порядку частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та зауважено про неналежне виконання Відділом освіти своїх повноважень щодо захисту державних інтересів, з огляду на виявлені прокурором порушення законодавства під час укладення спірних додаткових угод. Цього ж дня прокурором направлено позовну заяву до суду.

Одночасно, матеріалами справи, зокрема відзив позивача, вказує на те, що Відділ освіти не убачає наявності будь-яких порушень законодавства під час укладення спірних додаткових угод.

Враховуючи позицію Відділу освіти щодо відсутності будь-яких порушень під час укладення спірних додаткових угод, наявність у останнього повноважень щодо здійснення захисту інтересів держави у сфері розпорядження бюджетними коштами, нездійснення Відділом освіти будь-яких дій спрямованих на виявлення та усунення порушень законодавства про публічні закупівлі під час укладення спірних додаткових угод, а також оскільки фінансування державної закупівлі здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (субвенції) та місцевого бюджету, і у даному випадку звернення Прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування закладів освіти територіальної громади, виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ, то укладення додаткових угод з порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому колегія суддів приходить до висновку, що захист такого інтересу відповідає функціям прокурора, і прокурором правильно обрано орган у якості позивача.

Висновки суду першої інстанції у цій частині є мотивованими.

Доводи товариства та позивача стосовно необхідності пред`явлення позову в інтересах інших державних органів - Міністерства економічного органу та торгівлі, Державної аудиторської служби, Державної фінансової інспекції України колегія суддів відхиляє з огляду на те, що державний фінансовий контроль вказаними органами не проводився, про що зокрема щодо Держаудитслужби зауважено прокурором у позовній заяві, що виключає встановлення вищезнаданими органами порушення інтересів держави під час укладення спірних угод та можливість захисту інтересів держави цими органами або ж звернення прокурора до суду з визначенням у якості позивачів саме цих органів.

Щодо недійсності додаткових угод.

Частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

За приписами статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Аналогічна норма вміщена до статті 265 Господарського кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частинами 4, 5 статті 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

У абзаці другому частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до преамбули Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

За статтею 3 цього Закону закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі» унормовано, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, 02.08.2018 між Відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської районної державної адміністрації як організатором проведення процедури закупівлі газового палива (природного газу) - відкритих торгів №UA-2018-06-25-000155-а та ТОВ «АС» як з переможцем цих торгів укладено договір на постачання природного газу №624(18)Б (далі Договір).

Відтак, спірні правовідносини сторін підпадають під правове регулювання Закону України «Про публічні закупівлі»

У силу вимог частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (пункт другий частини четвертої статті 36 Закону).

Згідно роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.

Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу.

Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, звертаючись до Відділу освіту із листом-пропозицією від 29.08.2018 про внесення змін до договору в частині збільшення ціни шляхом укладення додаткової угоди №2, товариство надало експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-644 від 22.08.2018 та експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-649 від 23.08.2018.

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-644 від 22.08.2018 наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 01.08.2018 по 20.08.2018. Приведена вартість природного газу станом на 01.08.2018 за тис. куб м3:на європейському хабі TTF (Нідерланди) (далі - TTF) 10270 грн; на європейському хабі NCG (Німеччина) (далі NCG) 10286 грн; на європейському хабі Gaspool (Німеччина) (далі Gaspool) 10317 грн. Приведена вартість природного газу станом на 20.08.2018 за тис. куб м3:на TTF 11265 грн; на NCG 11249 грн; на Gaspool 11357 грн.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-649 від 23.08.2018, на підставі інформації прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) в Україні (оплата поточна або після поставки), для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, за 1000 куб. м становить: липень 2018 року 10893,60 грн з ПДВ, серпень 2018 року 11083,20 грн з ПДВ, вересень 2018 року 11594,40 грн з ПДВ.

У подальшому, звертаючись до Відділу освіту із листом-пропозицією від 07.09.2018 про внесення змін до договору в частині збільшення ціни шляхом укладення додаткової угоди №3, товариство надало експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018 та довідку Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-705 від 05.09.2018, на підставі інформації прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) в Україні (оплата поточна або після поставки), для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу за умови попередньої оплати до періоду (календарний місяць) поставки газу та постачальників для подальшої реалізації газу установам та організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, промисловим споживачам відповідно до укладеного договору, з 01.09.2018 за 1000 куб. м становить: для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу до 29.08.2018 (відповідно до укладеного договору) 11594,40 грн; для застосування при укладанні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 (відповідно до укладеного договору) 13338,00 грн.

У довідці Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018 наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 01.08.2018 по 04.09.2018. Приведена вартість природного газу станом на 01.08.2018 за тис. куб м3:на TTF 10270 грн; на NCG 10286 грн; на Gaspool 10317 грн. Приведена вартість природного газу станом на 04.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 12821 грн; на NCG 12705 грн; на Gaspool 12510 грн.

Звертаючись до Відділу освіту із листом-пропозицією від 12.09.2018 про внесення змін до договору в частині збільшення ціни шляхом укладення додаткової угоди №4, товариство надало експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-744 від 12.09.2018 та експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-745 від 12.09.2018.

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-744 від 12.09.2018 наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 03.09.2018 по 11.09.2018. Приведена вартість природного газу станом на 03.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 12558,00 грн; на NCG 12537 грн; на Gaspool 12392 грн. Приведена вартість природного газу станом на 11.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 13418,00 грн; на NCG 13397,00 грн; на Gaspool 13664,00 грн.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-745 від 12.09.2018, на підставі інформації підприємств постачальників природного газу, вартість природного газу (як товару), станом на серпень та вересень 2018 року (оплата поточна або після поставки) в Україні, для промислових споживачів, для бюджетних установ та організацій, інших споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, діапазон вартості за 1000 куб. м за серпень 2018 року становить 11231,46-11500,80 грн; за вересень 2018 року 13486,26-13700,40 грн.

Звертаючись до Відділу освіту із листом-пропозицією від 28.09.2018 про внесення змін до договору в частині збільшення ціни шляхом укладення додаткової угоди №5, товариство надало експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-812 від 26.09.2018 та експертний висновок Черкаської торгової промислової палати №О-811 від 26.09.2018.

У експертному висновку Черкаської торгової промислової палати №О-812 від 26.09.2018 наведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України за період з 12.09.2018 по 25.09.2018. Приведена вартість природного газу станом на 12.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 12922,00 грн; на NCG 12881,00 грн; на Gaspool 13281,00 грн. Приведена вартість природного газу станом на 29.09.2018 за тис. куб м3:на TTF 13863,00 грн; на NCG 13975,00 грн; на Gaspool 14100,00 грн.

Відповідно до експертного висновку Черкаської торгової промислової палати №О-811 від 26.09.2018, на підставі інформації прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вартість природного газу (як товару) в Україні (оплата поточна або після поставки), для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, які не підпадають під дію Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, за 1000 куб. м становить: на жовтень 2018 року 14586,00 грн з ПДВ.

Стаття 204 Цивільного кодексу України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як уже було зауважено, пунктом 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» сторонами надано право змінювати ціну договору за умови документального підтвердження наявності коливання ціни на товар, що є предметом договору.

Таким чином, недотримання вимог пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» є підставою для визнання таких угод недійсними.

Надаючи оцінку наявності підстав для внесення змін до договору поставки від 02.08.2018 місцевий суд взявся до дослідження наданих ТОВ «АС» експертних висновків торгово-промислової палати які містять інформацію щодо вартості газу як на зовнішньому, так і на внутрішньому ринку газу. При цьому,місцевим судом зазначено, що азом з тим, ані закон, ані Договір не встановлюють обов`язок постачання газу у спірних відносинах, придбаного виключно в українського постачальника і видобутого саме в Україні, у зв`язку з чим, суд взяв до уваги довідкову інформацію, подану товариством щодо вартості газу на Європейських хабах до кордону з Україною.

Колегія суддів не може погодитись з таким підходом суду, оскільки матеріалами справи, а саме поданими товариством технічними умовами до тендеру (арк.. 92, т.1) підтверджується взяття ТОВ «АС» на себе обов`язку з поставки газу видобутого саме в Україні. Відтак, судом безпідставно взято до уваги додані до проектів додаткових угод Експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-644 від 22.08.2018, №О-744 від 12.09.2018, №О-812 від 26.09.2018 та довідку Української енергетичної біржі №05/09-1554 від 05.09.2018, які містять довідкову інформацію щодо вартості газу на європейських хабах.

Що стосується Експертних висновків Черкаської торгової промислової палати №О-649 від 23.08.2018, №О-705 від 05.09.2018, №О-745 від 12.09.2018 та №О-811 від 26.09.2018, то колегія суддів Північного апеляційного суду не може прийнятих їх у якості належних доказів на підтвердження обставин коливання цін на природний газ у період з 02.08.2018 до 05.09.2018, з 06.09.2018 до 17.09.2018, з 18.09.2018 до 25.09.2018, з 26.09.2018 до 16.10.2018 у зв`язку з таким.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Надані товариством Експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-649 від 23.08.2018, №О-705 від 05.09.2018, №О-745 від 12.09.2018 та №О-811 від 26.09.2018 хоча і мають назву «Експертний висновок», втім, за своїм змістом та суттю є лише документом довідково-інформаційного характеру.

Так, висновок - це документ, що містить остаточну думку, логічний підсумок комісії, уповноваженої особи або установи, зроблений на основі розгляду, аналізу певних фактів.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта. У висновку вказуються результати, оцінки, до яких дійшов експерт, і рекомендації з кожного з поставлених йому питань.

Однак, Експертні висновки Черкаської торгової промислової палати №О-649 від 23.08.2018, №О-705 від 05.09.2018 та №О-811 від 26.09.2018 таким критеріям не відповідають, оскільки фактично дублюють визначені у прейскурантах НАК «Нафтогаз України» ціни на газ. Експертний висновок №О-745 від 12.09.2018 надає інформацію щодо цін на газ на серпень та вересень 2018 року обраних експертом 5ти постачальників газу, взяту із Інтернет-сторінок цих постачальників.

Колегія суддів також відмічає, що жоден із поданих експертних висновків Черкаської торгової промислової палати не містить точної інформації про коливання цін на газ станом як на момент звернення товариства із листами-пропозиціями про внесення змін до договору, а саме 29.08.2018, 07.09.2018, 12.09.2018, 28.09.2018, так і на момент підписання спірних додаткових угод, а саме 05.09.2018, 17.09.2018, 25.09.2018, 16.10.2018.

В усіх, поданих ТОВ «АС» доказах підтвердження коливання ціни містить лише вартість газу на відповідний місяць в цілому, зокрема серпень, вересень, жовтень, без розбивки на періоди, у які товариство зверталось із відповідними пропозиціями. Загалом, усі зміни були ініційовані у переддень вересня та протягом вересня, а фактично обґрунтовані вартістю газу станом на вересень.

Тому, надані відповідачем експертні висновки не підтверджують коливання ціни на природний газ впродовж періоду з 29.08.2018 (перше звернення до Відділу освіти уз пропозицією змінити ціну) до 16.10.2018 (підписання останньої додаткової угоди), оскільки експертні висновки торгово-промислових палат лише констатують рівень цін згідно з прейскурантом НАК «Нафтогаз України» та рівень цін на газове паливо у окремих постачальників. При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження ринкової вартості газу на момент укладення Договору, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни у період з дати укладення договору і до внесення до нього змін за останньою додатковою угодою. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №907/788/18.

Відповідно дані, викладені у експертних висновках торгово-промислових палат не можуть підтверджувати наявність коливання ціни станом на 05.09.2018, 17.09.2018, 25.09.2018, 16.10.2018.

Водночас місцевий суд помилково звернувся у вирішенні спору зі справи № 927/491/19 до висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 29.03.2019 зі справи № 826/6926/17, оскільки предмети спорів у справах № 927/491/19 та № 826/6926/17 є різними (справа № 826/6926/17 розглядалася в порядку адміністративного судочинства і стосувалася визнання протиправною і скасування вимоги Держаудитслужби України). При цьому у справі № 927/491/19 прокурором у позовній заяві не ставилося питання про повноваження певного органу надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, а лише зауважувалось, що подані ТОВ «АС» докази не підтверджують обґрунтованості внесення змін до договору поставки газу від 02.08.2018 у розрізі того, що внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку коливання ціни такого товару на ринку, і таке коливання повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим та відповідати запропонованим змінам. Правова позиція щодо відсутності підстав для застосування висновку суду у справі №826/6926/17 до правовідносин з внесення змін до договору на підставі статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №907/788/18.

Переглядаючи справу, колегія суддів також враховує, що відповідно до поданої ТОВ «АС» тендерної пропозиції, ціна на 1000 м.куб. газу склала 9799,00 грн з ПДВ. з обсягом поставки 157,000 тис. м.куб. Саме на цих умовах і було обрано ТОВ «АС» переможцем аукціону та підписано договір поставки від 02.08.2018 №621(18)Б.

У подальшому, вносячи зміни до умов укладеного між сторонами договору поставки вартість газу зросла із 9799,00 грн за 1000 м.куб. газу до 14289,48 грн за 1000 м.куб. газу. При цьому, обсяги газу, що мав бути поставлений зменшився з 82,3 тис. м. куб (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 10.08.2018) до 56,405881 тис. м. куб. Тобто, прослідковуючи динаміку внесених змін можна дійти висновку, що ціна на 1000 м.куб. газу у порівнянні з початковою зросла на 45,81%, а обсяг поставки газу зменшився на 31,57%.

Одночасно, колегія суддів також бере до уваги послідовність дій, вчинених ТОВ «АС» у частині збільшення ціни на газ. Слід зауважити, що кожною додатковою угодою ціна збільшувалось на максимально допустимий рівень - 10%.

Так, щойно підписавши додаткову угоду №2 05.09.2018, у цей же день товариство замовляє у торгово-промисловій палаті довідку про ціну на газ за прейскурантом НАК «Нафтогаз України». Уже 07.09.2018 направляє лист-пропозицію про внесення змін до договору. Ще до підписання додаткової угоди №3 17.09.2019, ТОВ «АС» 12.09.2018 замовляє нові довідки у торгово-промисловій палаті, у яких вартість газу визначається на підставі даних Інтернет-ресурсів 5ти постачальників газу на Україні та на підставі біржової довідки, яка містить інформацію щодо вартості газу на європейських хабах до кордону з Україною. Цього ж дня, 12.09.2018 товариство звертається із пропозицією ще раз внести зміни до договору, незважаючи на те, що додаткова угода №3 ще не підписана сторонами. У подальшому, одразу ж після підписання додаткової угоди №4 25.09.2019, уже 26.09.2018 товариство знову звертається до торгово-промислової палати та отримує довідку під виглядом експертного висновку про вартість газу на жовтень за прейскурантом НАК «Нафтогаз України». З листом щодо підписання додаткової угоди №5 ТОВ «АС» звернулось 28.09.2018.

Надаючи оцінку таким діям ТОВ «АС», колегія суддів дійшла висновку, що товариство мало на меті збільшення ціни договору на 40 %, а не на реальний відсоток коливання, який існував протягом дії договору. Саме тому усі подані товариством у підтвердження коливання ціни на газ докази містять загальну цифру - вартість газу видобутого в Україні на відповідний місяць та не містять доказів реального відсотку здорожчання такого товару. Товариство мало можливість звернутись до компетентної організації із завданням провести дослідження, аналіз ринку газу протягом дії договору, а саме з 02.08.2018 і до початку поставки газу та отримати за результатами такого дослідження висновок з реальним відсотком коливання ціни протягом серпня-жовтня 2018 року, однак, таким правом та можливістю ТОВ «АС» не скористалось.

Натомість, ним послідовно збільшувалась вартість газу на максимально визначений у законі відсоток, за відсутності доказів, що вартість газу у проміжках з 02.08.2018 до 05.09.2018, з 06.09.2018 до 17.09.2018, з 18.09.2018 до 25.09.2018, з 26.09.2018 до 16.10.2018 кожного разу зростала на 10%.

У зв`язку з такими діями ТОВ «АС» та Відділу освіти, обсяг поставленого газу скоротився настільки, що у грудні 2018 запланованої поставки газу у редакції договору від 10.08.2018 - не відбулось.

Колегія суддів не може кваліфікувати такі дії ТОВ «АС» та Відділу освіти інакше як «недобросовісні».

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі».

Отже, оскільки ТОВ «АС» направляючи листи-пропозиції щодо внесення змін до договору поставки газу від 02.08.2018 не надало доказів наявності коливання на ринку щодо товару «природний газ видобутий в Україні» у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості газу на момент укладення договору поставки, то, колегія суддів дійшла висновку про те, що у сторін не було підстав для збільшення ціни договору на підставі пункту другого частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Відтак, усі зміни, внесені додатковими угодами №№2-5 від 05.09.2018, 17.09.2018, 25.09.2018, 16.10.2018 відповідно суперечать статтям 3, 36 Закону України «Про публічні закупівлі», що має наслідком визнання їх недійсними у порядку статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо необхідності застосування статті 238 Цивільного кодексу України та статті 207 Господарського кодексу України до спірних правовідносин сторін колегія суддів відхиляє, оскільки позов заявлено прокурором з підстав невідповідності укладених угод процедурам закупівлі, а не як такий, що порушує публічний порядок. Заявником помилково ототожнено підстави звернення прокурора із позовом та підстави такого позову.

Щодо вимоги про повернення сплачених за додатковими угодами коштів.

За приписами частини першої статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, згідно із пунктом першим частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однієї із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинення або була відсутня взагалі.

Вказаний правовий висновок міститься у поставах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13, від 24.09.2014 у справі № 6-122цс14 та у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 918/101/18.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата позивачем коштів у розмірі 253 229,67 грн.

Враховуючи визнання додаткових угод недійсними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у розмірі 253 229,67 грн.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами частини четвертої статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у справі №927/491/19, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 задоволенню не підлягає. Резолютивна частина рішення господарського суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а мотивувальна частина рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19 підлягає зміні, шляхом викладення її у редакції цієї постанови.

Доводи апелянта про неправильне застосування місцевим судом норм статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», статей 203, 215 Цивільного кодексу України, незастосування статті 238 Цивільного кодексу України та статті 207 Господарського кодексу України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження. Необхідність застосування цих норм у викладеному в апеляційній скарзі розумінні їх позивачем спростовується встановленими вище обставинами та висновками апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" залишити без задоволення.

2. Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19, виклавши її в редакції даної постанови. Резолютивну частину рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019 у справі №927/491/19 залишити без змін.

3. Справу повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.09.2020.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко