ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/912/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І. без участі представників сторін, розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агровент продакшн до Товариства з обмеженою відповідальністю Агросвіт про стягнення 48690, 00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 48690, 00 грн. заборгованості за поставлені товари.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості отриманого ним товару.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Суд, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до досягнутої сторонами домовленості Позивачем було поставлено Відповідачу товар згідно з видатковою накладною №АПД00000190 від 16.01.2020 р. на суму 48 690,00 грн., а саме: замінники цільного молока (ЗЦМ) та готові комбікорма - Вітамілк в кількості 1 500,00 кг.; Комбікорм СаlfAtlant Gusto в кількості 1 000,00 кг.

Відповідач прийняв товар без жодних зауважень, про що свідчить підпис уповноваженої особи та відтиск печатки у видатковій накладній, а також в товарно-транспортній накладній. З моменту здійснення поставки минуло 180 днів, але оплати від Відповідача за поставлений товар не надходило,

Частиною 1 ст. 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним м викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідачу 11.06.2020 р. було направлено вимогу з проханням оплатити вартість поставленого товару в розмірі 48 690,00 грн. протягом 7 (семи) днів з моменту отримання вимоги. Згідно витягу із сайту «Укрпошти» Відповідач отримав вимогу 04.07.2020 р., але оплати за поставлений товар по день направлення даної позовної заяви не здійснив.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ч.1 ст.612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст.655 ЦК України передбачено, що продавець згідно договору купівлі-продажу передає або зобов`язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти його та оплатити.

Ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

З аналізу правовідносин, які виникли між сторонами з приводу поставки товару вбачається, що між сторонами фактично було укладено договір поставки. Якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Підписання покупцем та скріплення печаткою накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і яка відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

З вище зазначеної видаткової накладної вбачається, що позивачем відповідачу був поставлений товар на загальну суму 48690,00 грн.

Поставлений позивачем товар відповідачем не був оплачений.

Факт поставки позивачем товару відповідач не заперечує та не оспорює.

Відтак, у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару в сумі 48690, 00 грн.

На час розгляду справи доказів оплати вказаної суми відповідач суду не подав.

Факт виконання позивачем належним чином договірних зобов`язань по вищевказаному Договору підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та не оспорюються відповідачем.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВІТ» (вул.. Соборна, 1, смт. Бабанка, Уманський район, Черкаська область, код 343340001) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН» (вул.. Шевченка, 82, к. 9, смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область, код 41737108) 48 690,00 грн. (сорок вісім тисяч шістсот дев`яносто гривень) основної заборгованості в розмірі та 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.09.2020.

Суддя К.І. Довгань